Справа № 200/4220/19-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 р. Справа№200/4220/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа - Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 42171861, 87548, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Зелінського, будинок 27А), третя особа - Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" (ідентифікаційний код 00191158, 87500, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Лепорського, будинок 1). Просив визнати протиправними дії щодо виключення зі страхового стажу для призначення пільгової пенсії періоду роботи з 07.06.1999 по 02.07.2000 на посаді заливальника металу ливарного цеху в ПАТ "МК "Азовсталь"; зобов`язати зарахувати в страховий стаж для призначення пільгової пенсії періоду роботи з 07.06.1999 по 02.07.2000 на посаді заливальника металу ливарного цеху в ПАТ "МК "Азовсталь"; зобов`язати перерахувати пенсію з 27.06.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що пільговий характер роботи позивача підтверджений довідкою підприємства від 26.06.2018 №0129/к/578. Вважає, що несвоєчасно проведена атестація не є підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи до пільгового стажу, оскільки умови праці протягом спірного періоду не змінювались.

27 березня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 263 КАС України.

18 квітня 2019 року призначено розгляд справи у судовому засіданні на 15 травня 2019 року.

22 квітня 2019 року до суду надійшов відзив в якому зазначено, що при призначенні пенсії до управління не додано уточнюючої довідки, яка містить відомості щодо проведення атестації в період з 07.06.1999 по 02.07.2000, у зв`язку з чим, вказаний період до пільгового стажу не зараховано. Просив в задоволені позовних вимог відмовити.

У судове засідання призначене на 15 травня 2019 року представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про проведення судового засідання без його участі, за таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяви по суті суд встановив наступне.

26 червня 2018 року позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії, на підставі якої з 27.06.2018 призначено пенсію відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно наданого розрахунку до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 зараховано періоди з 02.06.1997 по 06.06.1999, з 03.07.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.05.2018; період з 07.06.1999 по 02.07.2000 - не зараховано.

8 жовтня 2019 року позивачем до управління подано заяву, в якій зокрема просив врахувати пропущений період роботи до пільгового стажу за списком №1.

Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області листом від 25.10.2018 №971/П-01-01-01 повідомило, що пенсія призначена згідно діючого на теперішній час законодавства. Розмір пенсії обчислено з урахуванням загального стажу 48 років 9 місяців 10 днів, з яких робота за Списком №1 (з 02.06.1997 по 06.06.1999, з 03.07.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.05.2018) складає 19 років 11 місяці 4 дні.

З витягу підсистеми призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 вбачається, що при розрахунку стажу до пільгового стажу не враховано період його роботи в ВАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» (ідентифікаційний код 00191158) з 07.06.1999 по 02.07.2000 в якості заливальника металу в ливарному цеху.

З копії трудової книжки НОМЕР_2 вбачається, що позивача 02.06.1997 прийнято в ливарний цех ВАТ «Металургійний комбінат «Азовсаль» на посаду вибивальника відливу, 15.12.1997 переведено в ливарному цеху на посаду заливальника металу, 16.08.2006 переведено розливальником сталі.

На підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсаль» надана довідка від 26.06.208 №0129/к /578 в якій зазначено, що професії (посади): вибивальника відливок, заливальника металу атестовані згідно з наказами по комбінату за результатом атестації робочих місць від 07.06.1994 №118, від 03.07.2000 №219, від 28.09.2001 №315, від 18.09.2006 №300, що передбачено Списком №1 розділу ХІ підрозділу «1а» код КП 11101100а-11504, позиція 11.1а. Зазначено, що умови та характер виконуваної роботи не змінювались з пуску цеху.

Спірним питанням є не зарахування відповідного періоду роботи у зв`язку із несвоєчасно проведеною атестацією робочих місць,

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон України № 1788) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць мають, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Списком № 1 визначений вичерпний перелік робіт, професій, посад, які дають право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Державну експертизу умов праці.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації) визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005р. № 383(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Судом всатновлено, що наказами по підприємству атестація робочого місця позивача проводилась 7 червня 1994 року (наказ №118), 03 липня 2000 року (наказ №219), 28 вересня 2001 року (наказ 315), 18 вересня 2006 року (наказ №300). Тобто період з 07.06.1999 по 02.07.2000 є проміжком часу, коли на підприємстві не була проведена атестація.

Враховуючи, що до проведення чергової атестації ОСОБА_1 працював на посаді, пільговий характер роботи на якій в подальшому підтвердився проведеною атестацією та продовжив обіймати цю посаду після проведення атестації, то суд дійшов висновку про те, що спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу та врахуванню для визначення розміру пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 березня 2019 року у справі №227/2076/17 (номер рішення 80458030).

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно при призначені позивачу пенсії не зараховано до пільгового стажу період роботи з 07.06.1999 по 02.07.2000 на посаді заливальника металу ливарного цеху, а тому дії управління в частині не зарахування вказаного стажу є неправомірними.

Враховуючи наведене, а також виходячи з дискреційних повноважень відповідача, суд вважає, що також підлягають задоволенню і вимоги щодо зобов`язання зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 вказаного періоду роботи та здійснити перерахунок з урахуванням вказаного пільгового періоду роботи з 27.06.2018 (дата призначення пенсії).

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, на підставі частини другої статті 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та зобов`язати відповідача здійснити виплату різниці між виплаченою та перерахованою сумою пенсії, що підлягає сплаті.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частинами 1, 3 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Фактично позовні вимоги задоволені, оскільки дії щодо виключення відповідного періоду з пільгового стажу визнані протиправними, а задоволення позовних вимог в частині зобов`язання зарахувати період роботи та здійснити перерахунок є похідними від першої вимоги, отже присудженню підлягає судовий збір у розмірі, який передбачений сплаті як за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. та 768,40 грн. згідно квитанцій від 12.03.2019 №19796606 та №19796585.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судових витрат у розмірі 768,40 грн.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що згідно з частиною сьомою ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До позовної заяви додано договір про надання правової допомоги №19/10 від 01.02.2019 укладений між позивачем та адвокатом Кужелєвою С.В. предметом якого є надання правничої допомоги, надано додаткову угоду №1 від 01.02.2019, в якій визначено, що вартість послуг (гонорар) адвоката за годину роботи становить 500 грн., а представництво інтересів в суді - 1000,00 грн. На підтвердження виконання робіт надано акт №1 приймання-передачі наданих відповідно до договору послуг, в якому зазначено загальну вартість послуг - 2000,00 грн., акт №2 приймання-передачі наданих відповідно до договору послуг, в якому зазначено загальну вартість послуг - 1000,00 грн. На підтвердження оплати послуг надана квитанція №928664 від 10.03.2019 на суму 2000,00 грн. та №928672 від 23.04.2019 на суму 1000,00 грн.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Натомість, відповідачем не надано суду клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також не вчинено дій по доведенню неспівмірності витрат, заявлених позивачем до відшкодування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами співмірність його витрат на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу наданих робіт, у зв`язку з чим за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає стягненню 3000,00 грн.

Керуючись нормами Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, третя особа - Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо виключення зі страхового стажу для призначення пільгової пенсії періоду роботи з 07.06.1999 по 02.07.2000 на посаді заливальника металу ливарного цеху в ПАТ "МК "Азовсталь".

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу період роботи з 07.06.1999 по 02.07.2000 на посаді заливальника металу ливарного цеху в ПАТ "МК "Азовсталь"; здійснити перерахунок пенсії з 27 червня 2018 року з урахуванням пільгового стажу по Списку №1 в період роботи з 07.06.1999 по 02.07.2000 на посаді заливальника металу ливарного цеху в ПАТ "МК "Азовсталь" та здійснити виплату різниці між виплаченою та перерахованою сумою пенсії, що підлягає сплаті.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судові витрати в розмірі 3768 (тритисячі сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кошкош О.О.