Справа № 522/8307/19
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/8307/19
Номер провадження 2-а/522/650/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Науменко А.В.,

при секретарі - Полегенький В.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом посилаючись на те, що 18.03.2019 року під час проведення профілактичних заходів співробітниками Південно-регіонального управління ДПС України, ГУ НП України в Одеській області та Управління СБУ в Одеській області та ГУ ДМС України в Одеській області за адресою: Овідіопольський район на промисловому ринку «7-км» було виявлено особу, що назвався громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В результаті проведеної перевірки відібраних пояснень у відповідача було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні - проживав без документів на право проживання в Україні. Громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що прибув до України 05.02.2018 легально за паспортним документом серії НОМЕР_1 . Місце перетину державного кордону України КПП «Аеропорт Бориспіль».

ГУ ДМС України в Одеській області встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.

18.03.2019 року за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 007563 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 18.03.2019 ПН МОД № 007563 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн.

18.03.2019 року ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 27.03.2019 року.

У визначений термін громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з території України не виїхав та є обґрунтовані підстави вважати, що позивач ухиляється від виконання такого рішення.

Представник позивача Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні в присутності перекладачів пояснив суду, що приїхав в Україну з метою працевлаштування, не знав про те, що порушує законодавство України. Йому відомо, що його притягнули до адміністративної відповідальності у березні 2019 року. Зазначив, що йому роз`яснили про його зобов`язання добровільно виїхати до Китаю, але строк не вказували. На цей чай йому роз`яснено адвокатом, що він порушив законодавство України та він повинен покинути територію України терміново. У разі невиконання цієї вимоги він буде притягнутий до відповідальності. В зв`язку з чим він за допомогою друзів придбав квіток та добровільно виїжджає до Кітаю 23.05.2019 року. До цього часу буде далі проживати у друга за адресою АДРЕСА_1 де проживає постійно.

Адвокат Авелко А.М. додатково пояснив, що гарантує що Ю Сінг поїде до дому, йому роз`ясненні наслідки що настануть у разі невиконання вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області. Наполягав що підстав затримання ОСОБА_2 не має, тому як йому дійсно не було роз`яснене у якій строк він добровільно повинен покинути Україну, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у позові з наступних підстав.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України.

Згідно ч. 4 ст. 46 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Судом встановлено, що 18.03.2019 під час проведення профілактичних заходів співробітниками Південно-регіонального управління ДПС України, ГУ НП України в Одеській області та Управління СБУ в Одеській області та ГУ ДМС України в Одеській області за адресою: Овідіопольський район на промисловому ринку «7-км» було особу, що назвався громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В результаті проведеної перевірки відібраних пояснень у відповідача було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні - проживав без документів на право проживання в Україні. Громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що прибув до України 05.02.2018 легально за паспортним документом серії НОМЕР_1 . Місце перетину державного кордону України КПП «Аеропорт Бориспіль».

ГУ ДМС України в Одеській області встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.

18.03.2019 року за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 007563 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 18.03.2019 ПН МОД № 007563 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн.

18.03.2019 року ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 27.03.2019 року.

У визначений термін громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з території України не виїхав.

Частиною 3 статті 3 розділу І Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ (Далі - Закон № 3773), передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону № 3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частини 1 стаття 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частиною 1 статті 16 розділу II зазначеного вище Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 стаття 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно частини 4 статті 4 зазначеного вище Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 21 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в`їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону № 3773, нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» «іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України)…».

Відповідно до статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення та додається до строку заборони в`їзду в Україну, який особа мала до цього.

Отже, вказаною нормою статті встановлено, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин.

Також з цих норм слідує, що надання строку на добровільний виїзд з України є обов`язком відповідного державного органу та є безумовним для іноземців, у зв`язку з чим доведення обставин порушення встановленого строку без поважних причин, або ухилення від виконання рішення про примусове повернення в країну походження є обов`язком цього органу.

Відповідно до ч.1ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1ст. 77 КАС України), за згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до ст. 254 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України.

Згідно ст.7 ч.1. Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України..

З матеріалів справи слідує, що під час складання рішення від 18.03.2009 року про зобов`язання покинути територію України, була присутня невідома особа, яка зазначена перекладач, але будь-яких документів цієї особи не має,, її кваліфікації перекладача не підтверджена.

В розписці отриманої на китайській мові, яку підписав відповідач, дата в який термін він зобов`язаний покинути територію України не зазначене.

Таким чином, суд вбачає, що за матеріалами справи не доведене невиконання відповідачем встановленого строку до 27.03.2019 року саме без поважних причин та здійснення відповідачем будь-яких дій щодо ухилення від зазначеного строку.

Також суд враховує наявність у відповідача паспорту та квітка на літак на 23.05.2019 року, яким він слідує до Китаю. Тобто позовні вимоги Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України відносно громадянина ОСОБА_1 належним чином не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 9, 20, 46, 241, 243, 245, 288, 289, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В.Науменко

17.05.19