Справа № 808/2784/17
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 квітня 2019 року 13:36Справа № 808/2784/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О. та представників

позивача: Русінової Т.Ю.

відповідача: Гуржій О.С.

третьої особи: Мєркулова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ОСОБА_1 А.М. КУЗЬМІНА»

до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні

відповідача Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби

про стягнення пені

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» (далі позивач, ПрАТ «Дніпроспецсталь») до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області (далі відповідач, УДКСУ у м.Запоріжжі), в якому позивач просить суд зобов`язати відповідача перерахувати пеню у розмірі 17 697 156 грн. 36 коп. на рахунок ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» на підставі висновку від 24.02.2017 направленого до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області для виконання виконавчого листа №0870/4452/12 від 21.09.2016.

Ухвалою суду від 21.09.2017 (суддя Прасов О.О.) відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 04.10.2017.

Ухвалою суду від 04.10.2017 провадження у справі зупинено до 13.11.2017.

Ухвалою суду від 13.11.2017 провадження у справі поновлено. Крім того, ухвалою суду від 13.11.2017 провадження у справі зупинено до 11.12.2017.

Ухвалою суду від 11.12.2017 провадження у справі поновлено. Крім того, ухвалою суду від 11.12.2017 провадження у справі зупинено до 12.02.2018.

Ухвалою суду від 12.02.2018 провадження у справі поновлено. Крім того, ухвалою суду від 12.02.2018 відкладено розгляд адміністративної справи та призначено підготовче засідання на 12.03.2018.

Ухвалою суду від 12.03.2018 відмовлено у задоволенні заяви про зміну позовних вимог, а також відмовлено у задоволенні заяви про заміну відповідача. Крім того, ухвалою суду від 12.03.2018 провадження у справі зупинено до 23.04.2018, для надання сторонам додаткового часу для примирення.

Ухвалою суду від 23.04.2018 провадження у справі поновлено. Також, ухвалою суду від 23.04.2018 залучено у справу як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби. Крім того, ухвалою суду від 23.04.2018 провадження у справі зупинено до 04.06.2018, для надання сторонам додаткового часу для примирення.

Ухвалою суду від 04.06.2018 провадження у справі поновлено. Крім того, ухвалою суду від 04.06.2018 призначено проведення процедури врегулювання спору за участю судді у формі спільних нарад.

Ухвалою суду від 02.07.2018 припинено врегулювання спору за участю судді, а адміністративну справу №808/2784/17 за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМ. А.М. КУЗЬМІНА» до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області про зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 03.07.2018 (суддя Бойченко Ю.П.) адміністративну справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання на 01.08.2018.

Ухвалою суду від 01.08.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, а підготовче засідання відкладено на 25.09.2018.

Ухвалою суду від 25.09.2018 провадження у справі зупинено до 13.11.2018, для надання сторонам часу для примирення.

Ухвалою суду від 13.11.2018 провадження у справі поновлено. Крім того, ухвалою суду від 13.11.2018 судом прийнято до розгляду заяву ПрАТ «Дніпроспецсталь» про зміну позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд:

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню за порушення строків перерахування бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з 28.02.2012 по 10.01.2014 в сумі 17 697 156,36 грн. (сімнадцять мільйонів шістсот дев`яносто сім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 36 коп.);

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 265 457,35 грн. (двісті шістдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят сум гривень 35 коп.).

Також, ухвалою суду від 13.11.2018 провадження у справі зупинено до 19.12.2018, для надання сторонам додаткового часу для примирення.

Ухвалою суду від 19.12.2018 провадження у справі поновлено. Крім того, ухвалою суду від 19.12.2018 провадження у справі зупинено до 21.02.2019, для надання сторонам додаткового часу для примирення.

Ухвалою суду від 21.02.2019 провадження у справі поновлено. Крім того, ухвалою суду від 21.02.2019 провадження у справі зупинено до 21.03.2019, для надання сторонам часу для примирення.

21.03.2019 розгляд адміністративної справи відкладено на 15.04.2019.

В судовому засіданні 15.04.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2016 року в справі №0870/4452/12 частково задоволено позов ПрАТ «Дніпроспецсталь», зобов`язано СДПІ по роботі з ВПП у м.Запоріжжі прийняти висновок про бюджетне відшкодування пені у розмірі 20 309 599,02 грн. та направити його до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області. В подальшому, Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом прийнято нову постанову в справі №0870/4452/12 про часткове задоволення адміністративного позову, а саме зменшено суму пені, що підлягає відшкодуванню на користь ПрАТ «Дніпроспецсталь» до розміру 17 697 156,36 грн. Позивач зазначає, що в ході виконавчого провадження СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі (правонаступник Офіс великих платників податків ДФС), отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, направило до Головного управління Державної казначейської служби України м. Запоріжжі Запорізької області висновок №1 від 24.02.2017 року про бюджетне відшкодування пені згідно постанови в справі №0870/4452/12 та постанови про відкриття виконавчого провадження. Разом з тим, орган Казначейства повернув до СДПІ по роботі з ВПП у м.Запоріжжі зазначений висновок без перерахування пені, у зв`язку із відсутністю законодавчо встановленої форми висновку для бюджетного відшкодування пені.

За таких обставин, позивач зазначає, що незважаючи на наявність судового рішення, яке набрало законної сили, ПрАТ «Дніпроспецсталь» не вдається відновити порушені права та законні інтереси, а сума пені, яка не є спірною та встановлена за рішенням суду, на даний час залишається не перерахованою на користь позивача, що свідчить про неефективність обраного судом способу захисту порушеного права під час розгляду справи №0870/4452/12. За таких обставин, позивач вважає, що належним чином право позивача повинно бути відновлено шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пеню за порушення строків перерахування бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з 28.02.2012 по 10.01.2014 в сумі 17 697 156,36 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень, на уточнену позовну заяву, послався на те, що Управління жодним чином не порушило право позивача на отримання податку на додану вартість у строки визначені законодавством, у зв`язку з порушенням яких, у позивача виникло право на відшкодування пені. На думку відповідача, саме Офіс ВПП ДФС, як правонаступник СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі, має бути відповідачем у справі, оскільки безпосередньо пов`язаний із своєчасністю відшкодування позивачу ПДВ. Відповідач зазначає, що УДКСУ у м.Запоріжжі є відповідачем виключно з підстави того, що у разі задоволення позовних вимог буде здійснювати перерахування коштів, а тому не може підлягати задоволенню позовна вимога ПрАТ «Дніпроспецсталь» в частині стягнення з Управління на його користь витрат на сплату судового збору.

Представник відповідача підтримав позицію викладену в письмових поясненнях, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в наданих до суду поясненнях зазначив, що відповідно до пункту 17 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі Порядок №845), стягувачі, на користь яких прийняті судові рішення про стягнення надходжень бюджету, подають до органу Казначейства, на рахунки в якому зараховані надходження бюджету, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, крім випадків, передбачених пунктом 23 цього Порядку. У відповідності до п.23 Порядку №845 стягувач, на користь якого прийняті судові рішення про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, подає документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцем реєстрації стягувана в органі державної фіскальної служби. Орган Казначейства надсилає після надходження зазначених документів до органу державної фіскальної служби запит щодо визначення розміру залишку невідшкодованих з державного бюджету сум податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість бюджету з відшкодування такого податку. Зазначає, що Казначейство здійснює в порядку черговості надходження виконавчих документів безспірне списання коштів державного бюджету в розмірі, встановленому судом або узгодженому органом державної фіскальної служби із стягувачем, та перераховує такі кошти на рахунок стягувана, зазначений у виконавчому документі або його заяві про виконання рішення про стягнення коштів.

Третя особа зазначає, що стягнення пені з Державного бюджету України здійснюється виключно органами Казначейства на підставах та в порядку, визначених чинним законодавством.

В судовому засіданні представник третьої особи підтримав позицію викладену в письмових поясненнях.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2016 по справі №0870/4452/12 (провадження №СН/808/51/15) задоволено частково адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального управління ДФС України, Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі, зобов`язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального управління ДФС України прийняти висновок про бюджетне відшкодування пені у розмірі 20 309 599,02 грн. (двадцять мільйонів триста дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 02 коп.) та направити його до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 по справі №0870/4452/12 (провадження №СН/808/51/15) апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального управління ДФС України залишено без задоволення, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року по справі №0870/4452/12 (СН/808/51/15) змінено в частині суми пені, зазначивши її розмір у 17 697 156 (сімнадцять мільйонів шістсот дев`яносто сім тисяч сто п`ятдесят шість) грн. 36 коп., в іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2016 року по справі №0870/4452/12(СН/808/51/15) залишено без змін.

Отже, постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2016 по справі №0870/4452/12 (провадження №СН/808/51/15), з урахуванням постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016, набрала законної сили 21.06.2016.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що у зв`язку із набранням законної сили постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2016 по справі №0870/4452/12 (провадження №СН/808/51/15), позивач звертався до Офісу ВПП ДФС з заявою про добровільне виконання рішення суду у вищевказаній справі.

Листом Запорізького управління Офісу ВПП ДФС від 11.01.2017 №1758/10/28-10-47-05 позивача повідомлено про те, що 01.01.2017 набули чинності зміни до Податкового кодексу України щодо порядку бюджетного відшкодування податку на додану вартість платникам податків, відповідно до яких скасовано такий вид документа, як висновок контролюючого органу із зазначенням суми бюджетного відшкодування, у зв`язку з чим неможливо виконати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2016 по справі №0870/4452/12 (провадження №СН/808/51/15).

09 лютого 2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53368947, з примусового виконання виконавчого листа виданого Запорізьким окружним адміністративним судом по справі №0870/4452/12 (провадження №СН/808/51/15).

24 лютого 2017 року від СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі МГУ ДФС до УДКСУ м.Запоріжжя надійшов висновок №1 від 24.02.2017 про бюджетне відшкодування пені у розмірі 17 697 156,36 грн. на рахунок ПрАТ «Дніпроспецсталь» (а.с.31-33, т.1).

Листом УДКСУ м.Запоріжжя від 03.03.2017 №06-26/128-581 висновок СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі МГУ ДФС №1 від 24.02.2017 повернуто до контролюючого органу з посиланням на те, що жодним чинним нормативно-правовим актом не передбачено форми висновку про бюджетне відшкодування пені, а також механізму його виконання (а.с.34-35, т.1).

Позивач, не погодившись з правомірністю дій УДКСУ м.Запоріжжя щодо не проведення відшкодування пені в розмірі 17 697 156,36 грн., звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України (тут і далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно п.200.1 ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно пп.«б» п.200.4 ст.200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Згідно п.200.15 ст.200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Згідно п.200.17 ст.200 ПК України, джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Пунктом 200.23 ст.200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, в постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 по справі №0870/4452/12 (провадження №СН/808/51/15) встановлено наступні обставини, які не підлягають доказуванню та не заперечувались представниками сторін, а саме:

«…Правомірність суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 104085487,00 грн. встановлена постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.06.2011 року по справі №2а-0870/2854/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2011 року, яка набрала законної сили.

Проте, як свідчать матеріали справи у строк, визначений статтею 200 Податкового кодексу України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету з податку на додану вартість за травень, липень 2010 року - січень 2011 року на контролюючим органом здійснено не було.

Висновок про відшкодування суми бюджетного відшкодування відповідачем сформований та направлений до органу казначейства після отримання судового рішення Верховного Суду України від 25.01.2013 року по справі №2а-0870/2854/11.

На рахунок ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» перераховано платіжним дорученням №1697 від 22 листопада 2013 року суму в розмірі 1901005,00 грн., платіжним дорученням №1667 від 25 листопада 2013 року суму в розмірі 21941940,00 грн., платіжним дорученням №1841 від 10 січня 2014 року суму в розмірі 8369798,00 грн., платіжним дорученням №1842 від 10 січня 2014 року суму в розмірі 22521077,00 грн., платіжним дорученням №1843 від 10 січня 2014 року суму в розмірі 19785786,00 грн., платіжним дорученням №1844 від 10 січня 2014 року суму в розмірі 12481873,00 грн., платіжним дорученням №1845 від 10 січня 2014 року суму в розмірі 16734457,00 грн…

…Отже, висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем права позивача, як платника податків, на вчасне відшкодування податку на додану вартість, є правильним. Відтак, позивачу має бути сплачена пеня на суму заборгованості, як це передбачено Податковим кодексом України…

… Отже, з 28.02.2012 року по 31.12.2012 року складає 307 днів.

Відтак, сума пені за цей період 8092253,30 грн. (103735936 х 307:100х7,5%х1,2):366, де: - 103735936 грн. сума бюджетної заборгованості, - 307 днів кількість днів прострочення платежу, 7,5 % - облікова ставка Національного банку України, 1, 2 коефіцієнт розрахунку, 366 кількість днів у календарному році. Загальна сума заборгованості складає 17697156,36 грн. (8171330,69+8616619,47+51893,96+936389,63).».

За таких обставин, сума пені яка підлягає перерахуванню на користь ПрАТ «Дніпроспецсталь» становить 17 697 156,36 грн., що підтверджено судовим рішенням та не спростовано сторонами.

В свою чергу, судом встановлено, що рішення суду, яке набрало законної сили, в частині зобов`язання СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС України прийняти висновок про бюджетне відшкодування пені у розмірі 17 697 156,36 грн., та направлення його до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, на теперішній час залишається не виконаним, а права ПрАТ «Дніпроспецсталь» на отримання компенсації у вигляді пені не поновленими.

Як відповідач, так і третя особа, під час розгляду адміністративної справи посилались на те, що з 01.01.2017 змінився на законодавчому рівні порядок бюджетного відшкодування пені, а нормативно-правовими актами не передбачено форми висновку про бюджетне відшкодування пені, а також механізму його виконання.

Суд зазначає, що Законами України від 24 грудня 2015 року №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» та від 21 грудня 2016 року №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесено зміни до статті 200 ПК України, зокрема, й щодо порядку бюджетного відшкодування ПДВ.

У зв`язку з прийняттям вказаних змін до ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 визнано таким, що втратив чинність Порядок №39.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на момент розгляду справи), формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 ПК України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі пункту 200.15 статті 200 ПК України, у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 (далі - Порядок № 26).

Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються в порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум ПДВ, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування ПДВ в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування ПДВ, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Проте, станом на момент виникнення спірних правовідносин Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не працював.

За таких обставин, із врахуванням встановленого постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2016 по справі №0870/4452/12 (провадження №СН/808/51/15), з урахуванням постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016, права ПрАТ «Дніпроспецсталь» на бюджетне відшкодування пені на суму 17 697 156,36 грн., а також відсутність механізму реального відшкодування платнику податків такої пені, такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про бюджетне відшкодування пені не призводить до ефективного відновлення права платника податків, що підтверджено в ході розгляду даної справи.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на отримання пені на суму податку, не відшкодовану платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету пені в розмірі 17 697 156,36 грн., яка охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи наведене та з огляду на те, що такий спосіб захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про повернення бюджетного відшкодування пені не призводить до відновлення прав платника податків, суд дійшов висновку про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Дніпроспецсталь» заборгованості бюджету із відшкодування пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вищевказана позиція суду відповідає практиці Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові суду від 12.02.2019 по справі №826/7380/15.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені за порушення строків перерахування бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з 28.02.2012 по 10.01.2014 в сумі 17 697 156,36 грн.

Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тобто, частина 1 статті 139 КАС України, містить імперативний припис відповідно до якого судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Іншого, при задоволенні позовних вимог сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, КАС України не передбачає.

Суд зазначає, що з огляду на заявлені позовні вимоги Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області є належним відповідачем по справі, у зв`язку з чим судові витрати підлягають стягненню на користь ПрАТ «Дніпроспецсталь» за рахунок його бюджетних асигнувань саме Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області.

При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області жодним чином не порушило права ПрАТ «Дніпроспецсталь», оскільки на переконання суду, як Офіс ВПП ДФС, як правонаступник СДПІ, так і відповідач у даній справі, допустили пасивну протиправну поведінку, яка призвела до неможливості відшкодування позивачу пені, яка присуджена за рішенням суду.

У рішенні від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Проте, оскільки на цій стадії правовідносин, які склались між позивачем та Державою в особі органів ДФС та Казначейства щодо відшкодування пені, відповідачем який повинен відповідати за позовною заявою є Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області, то відповідно і витрати зі сплати судового збору покладаються на такого відповідача.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ОСОБА_1 А.М. КУЗЬМІНА» задовольнити.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМЕНІ А.М. КУЗЬМІНА» (69008, м Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 81, ) пеню за порушення строків перерахування бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період з 28.02.2012 по 10.01.2014 в сумі 17 697 156,36 грн. (сімнадцять мільйонів шістсот дев`яносто сім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 36 коп.).

3. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 265 457 (двісті шістдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят сім) гривень 35 копійок присудити на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ІМЕНІ А.М. КУЗЬМІНА» (69008, м Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 81, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 168; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписано 15.05.2019.

Суддя Ю.П. Бойченко