Справа № 500/903/19
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/903/19

13 травня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецької С.Є.

представника відповідача: Матуса Т.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про:

- визнаня неправомірними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо непризначення ОСОБА_1 з 04.09.2018 року пенсії за віком відповідно до вимог Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язання Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 04.09.2018 року пенсії за віком відповідно до вимог Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 28.09.2018 звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому відповідно до ст.10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нею з ГУ ДФС у Тернопільській області було укладено договори про одноразову сплату у системі загальнообов`язкове державне соціальне страхування №023 від 08 серпня 2018 року та №0032 від 05 вересня 2018 року відповідно до яких, позивачка сплатила 16381,20грн. єдиного внеску за період 01.01.2004 року по 31.10.2004 року та 14743,08 грн. єдиного внеску за період 01.11.2004 року по 31.07.2005 року. Проте, листом №1314/05 від 28.01.2019 року Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області повідомило позивачку, що їй відмовлено у призначені пенсії за віком згідно норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" так, як в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про сплату внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2004 року по 31.10.2004 року. Позивач вказує, що вважає такі дії відповідача протиправними, відтак просить задоволити позовні вимоги.

Ухвалою судді від 15.04.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №500/903/19 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08.05.2019 представник відповідача подав до суду відзив, в якому казав, що згідно поданих позивачкою документів до її страхового стажу зараховано 24 роки 2 місяці 5 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до вимог чинного законодавства. 08.08.2018 року ОСОБА_1 уклала договір №023 про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2004 року по 31.10.2004 року та 05.09.2018 року договір № 032 про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01.11.2004 року по 31.07.2005 року. Однак в реєстрі застрахованих осіб були відсутні дані про сплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за дані періоди. Зазначив, що пунктом 1.7 Порядку передбачено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір ' пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону. Вказав, що 30.01.2019 року, після відображення даних про сплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за вказані періоди, позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що у об`єднаного управління були відсутні правові підстави призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.09.2018 року відтак просить відмовити в задоволенні даного позову.

В судове засідання позивач не прибула, проте в позовній заяві просила дану справу розглянути без її участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив в повному обсязі з мотивів наведених у відзиві, просив відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника відповідача, дослідивши подані письмові докази, встановив наступне.

Судом встановлено, що 08.08.2018 року ОСОБА_1 уклала з Головним управлінням ДФС у Тернопільській області договір про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування №023 (а.с. 11-13) відповідно до якого сплатила 16381,20 грн. за період з 01.01.2004 року по 31.10.2004 року, що підтверджується квитанцією №1 від 09.08.2018 (а.с. 17) та листом ГУ ДФС у Тернопільській області від 20.08.2018 №2486/6/19-00-13-05/16697 (а.с. 19).

Також, 05.09.2018 ОСОБА_1 уклала з Головним управлінням ДФС у Тернопільській області року договір про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування №032 (а.с.14-16) відповідно до якого сплатила 14743,08 грн. за період з 01.11.2004 року по 31.07.2005 року, що підтверджується квитанцією №0.0..1 (а.с. 18).

25 вересня 2018 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення нею 56 років та 6 місяців, звернулася до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується розпискою-повідомленням (а.с. 10).

Листом від 28.01.2019 №1314/05 (а.с. 20) Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області повідомило позивачку про те, що її страховий стаж становить 24 роки 2 місяці 5 днів, оскільки згідно поданих довідок та записів у трудовій книжці до її страхового стажу зараховано наступні періоди стажу роботи: з 30.05.1978 року по 15.05.1991 рік - Тернопільський міський побут комбінат; з 20.05.1991 року по 08.11.2001 рік - Тернопільський державний технічний університет ім.Пулюя; з 01.11.2004 року по 31.07.2005 рік - договір № 0032 від 05.09.2018 року про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Зазначено, що в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про сплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2004 року по 31.10.2004 рік, відповідно до укладеного договору № 023 про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування від 08.08.2018 року.

Відтак відповідач повідомив позивача, що комісія вирішила відмовити їй у призначенні пенсії за віком згідно норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись із такими діями Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області та вважаючи їх протиправними, позивач звернулася до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року не менше 25 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Згідно із п.15 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є також особи, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, є особи, які досягли 16-річного віку та не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом 1 частини першої статті 4, та не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із ч.3 ст.10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до органу доходів і зборів за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Орган доходів і зборів, що отримав заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, має право перевіряти викладені в заяві відомості та вимагати від особи, яка подала заяву, документи, що підтверджують зазначені відомості.

З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, органом доходів і зборів в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як зазначалося вище, позивачка 08.08.2018 року уклала з ГУ ДФС у Тернопільській області договір №023 про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2004 року по 31.10.2004 року та 05.09.2018 року договір № 032 про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01.11.2004 року по 31.07.2005 року, проте комісія Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області вирішила відмовити їй у призначенні пенсії за віком згідно норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про сплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2004 року по 31.10.2004 рік, відповідно до укладеного договору № 023.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини другої статті 16 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.

Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац другий частини третьої статті 16 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб визначає Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 8 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення № 8-1).

Пунктом 4 розділу І «Загальні положення» Положення № 8-1 визначено, що Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 5 розділу І «Загальні положення» Положення № 8-1).

Згідно з пунктом 1 розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 8-1 Реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток, які включають дані, визначені частиною третьою статті 20 Закону та частиною третьою статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 розділу IV «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них» Положення № 8-1 до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про суми добровільних внесків, передбачених договором про добровільну участь, які підлягають сплаті, та одноразової сплати особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Отже, як вбачається із вищенаведеного, саме Пенсійний фонд України який формує та веде Реєстр застрахованих осіб є володільцем даних, зокрема і про сплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування згідно відповідних договорів.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 укладаючи договори про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, діяла в межах та відповідно до чинного законодавства, що регулюють дані відносини, відтак не може нести відповідальність за недотримання своїх обов`язків та вимог законодавства іншими учасниками правовідносин.

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, системного аналізу положень законодавства України та враховуючи те, що позивачкою фактично сплачений єдиний внесок за період з 01.01.2004 року по 31.10.2004 року, суд приходить до висновку, що дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо непризначення ОСОБА_1 з 04.09.2018 року пенсії за віком відповідно до вимог Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є неправомірними.

Поряд із цим, суд зазначає, що відповідно до 45 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» передбачено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відтак, суд приходить до висновку про зобов`язання Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до вимог Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 04.09.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Тернопільского об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (46001, м. Тернопіль, вул. Руська, 17, ) задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо непризначення ОСОБА_1 з 04.09.2018 року пенсії за віком відповідно до вимог Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

3. Зобов`язати Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 04.09.2018 року пенсії за віком відповідно до вимог Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

4. Стягнути з бюджетних асигнувань з Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 16 травня 2019 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.