Справа № 460/2565/18
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 травня 2019 року

Київ

справа №460/2565/18

адміністративне провадження №Зі/9901/108/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Олендера І.Я. від розгляду справи №460/2565/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення щодо визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУ ДФС у Рівненській області, за змістом якого просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.03.2018 №0035271/5202-1705 на суму 91454,40 грн., в частині податкових зобов`язань, що перевищують податкові зобов`язання при застосуванні ставки оподаткування нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки у відповідності до її розрахунку, затвердженого рішенням Висоцької сільської ради від 27.01.2015 №419 з урахуванням мінімальної заробітної плати.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18.12.2018, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій позивач звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

До касаційної скарги додані заяви позивача про відвід суддів Верховного Суду Ханової Р.Ф., Гончарової І.А., Олендера І.Я. від розгляду справи №460/2565/18 на підставі статей 36 - 40 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 15.05.2019 суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів заяви позивача про відвід суддів Верховного Суду Ханової Р.Ф., Гончарової І.А., Олендера І.Я. від розгляду справи №460/2565/18. Заяви позивача про відвід колегії суддів передано для проведення автоматичного розподілу для визначення суддів для їх розгляду, провадження у справі №460/2565/18 зупинено до вирішення питання про відвід суддів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2019 суддю Хохуляка В.В. визначено для розгляду заяви про відвід судді Верховного Суду Олендера І.Я.

В обґрунтування заявленого відводу позивач зазначає, що суддею Верховного Суду Олендером І.Я. вже сформована правова позиція у справах стосовно наявності/відсутності підстав для контролюючого органу по застосуванню рішень органів місцевого самоврядування по встановленню/зміні елементів податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з 2016-2017 податкові періоди. На думку заявника, суддею Олендером І.Я. під час розгляду справ з аналогічним предметом спору не виконано вимоги Кодексу адміністративного судочинства України та статті 129 Конституції України, проігноровано положення Податкового кодексу України, що викликає сумнів у позивача щодо справедливого розгляду його справи незалежним та безстороннім судом. Позивач посилається на наявність у нього сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді на етапі допуску до розгляду касаційної скарги у судовому засіданні.

Перевіряючи заяву позивача про відвід судді Олендера І.Я. у даній справі, суд не вбачає підстав для задоволення такої заяви, з урахуванням наступного.

Згідно положень статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Відповідно до приписів статті 126 Основного Закону незалежність і недоторканість судді гарантуються Конституцією і законами України.

Частиною першою статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Частиною першою статті 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Відповідно до частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Як встановлено частиною третьою статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частина перша статті 31 КАС України передбачає, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до положень статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження (частина восьма). Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частини одинадцята, дванадцята).

Розглянувши заяву позивача про відвід судді Олендера І.Я. суд вважає, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити, оскільки обставини, на які вказує позивач у якості підстав для відводу зазначеного судді, не є такими, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді та свідчать про фактичну незгоду особи, яка її подала, з діями судді та судовим рішенням. Викладені доводи не можна розцінювати як доказ наперед сформованої упередженої позиції. Вказані обставини не можуть свідчити про наявність підстав, передбачених статтею 36 КАС України.

Проаналізувавши викладені в заяві доводи, суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді Верховного Суду Олендера І.Я. у даній справі. На переконання суду, доводи позивача не встановлюють обставин, що впливають на об`єктивність і неупередженість судді Олендера І.Я., заява позивача не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді Олендера І.Я. у розгляді справи.

Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 22, 40, 243, 256, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про відвід судді Верховного Суду Олендера І.Я. у справі №460/2565/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення щодо визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

--------------------

В.В. Хохуляк

Суддя Верховного Суду