Справа № 640/19664/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 травня 2019 року № 640/19664/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доВідділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві
про визнання протиправною та скасування постанови від 24.10.2018, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32, ), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 24.10.2018 про відкриття виконавчого провадження № 39114558.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що державний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження на підставі постанови про стягнення виконавчого збору у зв`язку із спливом строку пред`явлення вказаної постанови до виконання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

У строк, встановлений частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач відзиву на позов не подав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.03.2019 витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві матеріали виконавчого провадження № 39114558.

У встановлений судом строк від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві на виконання вимог ухвали від 14.03.2019 надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 39114558.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 09.12.2012 по справі № 2-724/11 присуджено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 566 666,66 дол. США кредитної заборгованості, 288 181,12 дол. США заборгованості по відсоткам, 32 716,25 дол. США пені за прострочення сплати процентів та 59 203,47 дол. США пені за прострочення сплати кредиту, що разом становить 946 767,50 дол. США заборгованості за кредитним договором.

У зв`язку із набранням законної сили рішенням Подільського районного суду міста Києва від 09.12.2012 та з метою його виконання судом видано виконавчий лист від 05.03.2013, боржником в якому визначено ОСОБА_1 .

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві 31.07.2013 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 39114558, у якій визначено, що боржник має виконати рішення суду протягом 7 днів.

31 липня 2013 року постановою старшого державного виконавця Новак Г.М. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ВП №39114558 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 .

В подальшому старшим державним виконавцем Новак Г.М. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про розшук майна ОСОБА_1 від 04.09.2014.

Постановою державного виконавця Дякона Н.М. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 02.08.2017 ВП № 39114558 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для визначення ринкової вартості майна належного ОСОБА_1 .

28 лютого 2018 року державним виконавцем Дяконом Н.М. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 94 673,75 дол. США, у зв`язку з невиконанням в строк наданий постановою про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 рішення Подільського районного суду міста Києва від 09.12.2012.

Начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І.А. винесено постанову про результати перевірки матеріалів виконавчого провадження від 28.02.2018, якою скасовано постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.08.2017.

На виконання вищевказаної постанови 28.02.2018 державним виконавцем Дяконом Н.М. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

06 березня 2018 року державним виконавцем Дяконом Н.М. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про арешт майна ОСОБА_1 та постанови про арешт коштів ОСОБА_1 .

24 жовтня 2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я. прийнято постанову у виконавчому провадженні №39114558 про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі заяви представника ПАТ «УкрСиббанк» від 17.10.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я. від 24.10.2018 відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 39114558 від 28.02.2018.

Вважаючи таку постанову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

На час відкриття виконавчого провадження № 39114558 чинним був Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV«Про виконавче провадження», відтак, підстави, порядок та процедура здійснення виконавчого провадження регулюється Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, необхідно розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Однак, суд зазначає, що відповідно до п. 7 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016, визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016.

Спірна постанова винесена на підставі норм Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Як зазначалося, у відповідності до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, прийняття державним виконавцем певного процесуального акту, який має індивідуальний та самостійний характер, підпадає під поняття «виконавча дія».

Однак, законодавцем не визначено, що, саме, виконавчі провадження, здійснення яких розпочато до набрання чинності новим Законом України «Про виконавче провадження» виконуються до їх завершення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, а, натомість, визначено такий порядок виключно для здійснення окремих самостійних процесуальних дій (виконавчих дій), які розпочаті та не завершені на момент набрання Законом юридичної сили.

Прийняття відповідачем оскаржуваної постанови є окремою виконавчою дією, яка здійснена виконавцем після 05.10.2016, тобто після набрання чинності новим Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

При цьому, статтею 27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Частиною 3 статті 40 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1404-VIII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

При цьому, згідно вимог пункту 1 частини 1 статті 42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з, зокрема, виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця.

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1302/29432, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Аналіз наведених норм свідчить, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на його письмову заяву про повернення виконавчого документа, на державного виконавця покладається обов`язок щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у разі, якщо такий виконавчий збір не стягнуто.

Водночас, суд зазначає, що стягненню виконавчого збору передує реальне виконання виконавчого документа шляхом фактичного стягнення, повернення вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 15 лютого 2018 року №910/1587/13, в ухвалі від 18 квітня 2018 року (номер провадження № 61-1788св17) підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

При цьому, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 39114558 постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 винесено державним виконавцем до закінчення виконавчого провадження та до стягнення будь-яких сум з боржника на користь стягувача, а тому, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно прийнято постанову про стягнення виконавчого збору від 28.02.2018.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Оскільки стягувачем за виконавчим листом про стягнення виконавчого збору є державний орган - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, строк пред`явлення до виконання вищезазначеного виконавчого листа - три місяці.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.10.2018 на підставі постанови від 28.02.2018 про стягнення виконавчого збору винесена відповідачем протиправно, а позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною та скасувати постанову від 24.10.2018 про відкриття виконавчого провадження № 39114558 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу норми ч. 2 ст. 19 Конституції України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 77, 139, 143, 243-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову від 24.10.2018 про відкриття виконавчого провадження № 39114558.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа