Справа № 5368/10/1570
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2010-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а- 5368/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2010 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого -судді Завальнюка І.В.,

при секретарі -Саратовської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень і рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення рішення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси від 06.05.2010 року №№ /0, /0 та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.05.2010 року № 002401701/0.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у перевіряємий період основним видом його діяльності було посередництво в торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. На думку позивача, виручкою комісіонера слід вважати суму, яку він отримав за надання (продаж) своїх послуг, тобто суму комісійної плати, а не виручку від реалізації товару кінцевому споживачу. У зв`язку із цим підприємець не був зобов`язаний реєструватись як платник ПДВ, рівно як і переходити на загальну систему оподаткування. Крім того, позивач стверджує, що перевіркою не охоплювалось питання ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг`не регулює діяльність підприємця, так як він перебуває на спрощеній системі оподаткування. Позивач зважає на порушення перевіряючими ст.16 цього Закону, оскільки перевірка проведена без відповідної постанови слідчого, органу дізнання чи рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача в суді позовні вимоги не визнав в повному обсязі, в задоволенні адміністративного позову просив відмовити, зазначивши, що у перевіряємому періоді підприємцем отримано доход всього в сумі 1652497,00 гривень, який вважається виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) та в силу положень Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва`не повинен перевищувати 500 тис. гривень. У зв`язку із цим, з урахуванням обчислених за нормою додатку № 6 Інструкції про прибутковий податок з громадян валових витрат, позивачу було донараховано податок з доходів фізичних осіб. В результаті перевищення підприємцем загальної суми від здійснення поставки товарів (послуг) 300 тис. гривень та переведення підприємця на загальну систему оподаткування з 01.01.2009 року, на підприємця поширюється дії Закону України «Про податок на додану вартість». Визначивши об`єкт оподаткування в розмірі 764150,32 гривень, податковим органом нараховано підприємцю податку на додану вартість на загальну суму 152830,14 гривень. Крім того, в результаті перевірки книги обліку доходів та витрат і виписок банку по руху коштів зроблено висновок щодо не оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 769936,07 гривень. Зважаючи на правомірність прийнятих за результатами проведеної перевірки податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, рівно як і про дотримання порядку оформлення результатів документальної перевірки, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи з зазначених вище положень Кодексу та з контексту Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 20.04.2010 року співробітниками Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси проведено документальну позапланову перевірку фінансово-господарської діяльності суб`єкта підприємницької діяльності -фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року, за результатами якої складений акт від 29.04.2010 року № 2805/17-128/.

Перевіркою встановлено порушення п.4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва`з врахуванням п.8 «Порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку», затвердженого наказом ДПА України від 29.10.1999 року № 599, в результаті чого обліку доходів та витрат ведеться неналежним чином; п.2.2 ст.2, п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2, п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, ст.ст. 4,6, п.9.4 та п.9.6 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 152830,14 гривень; п.п.7.2.8 п.7.2 ст.7, п.п.7.8.1 п.7.8 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», так як до ДПІ не надано податкові декларації з податку на додану вартість за лютий-грудень 2009 року; ст.ст.13,14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», п.п.4.2.8 п.4.2 ст.4, п.1 ст.7, п.п.9.12.1 п.9.12 ст.9, п.22.10 ст.22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб -СПД в сумі 129656,00 гривень; п.1.2 ст.1, п.2.6 ст.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні`в частині не оприбуткування готівкових коштів в сумі 769936,07 гривень в книзі обліку витрат та доходів за ф.№10, отриманих як виручка.

На підставі вищевказаного акту перевірки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси винесені податкові повідомлення-рішення: від 06.05.2010 року № /0, яким підприємцю визначено податкове зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 129656,00 гривень, від 06.05.2010 року № /0, яким підприємцю визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 152830,14 гривень та штрафні санкції в розмірі 76659,21 гривень; рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.05.2010 року № 002401701/0, відповідно до якого до підприємця застосовані штрафні санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки в розмірі 3849680,35 гривень.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає зазначені податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій протиправними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку із наступним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах

повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позапланова виїзна перевірка позивача проведена на підставі направлення від 20.04.2010 року № 630, виданого ДПІ у Малиновському районі м. Одеси головному державному податковому ревізору-інспектору Загоруйко Т . В. , головному державному податковому інспектору Заворотній Н.О., та згідно наказу в.о. начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси В.В . Галко «Про проведення позапланової виїзної перевірки СПД - фізичної особи ОСОБА_1 20.04.2010 року № 328.

Позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються за наявністю підстав, встановлених статтею 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Так, Законом України «Про державну податкову службу в Україні» встановлені підстави для проведення органами державної податкової служби позапланових перевірок (стаття 11-1 цього Закону). Отже, органи державної податкової служби проводять позапланові заходи державного нагляду (контролю) за наявністю підстав, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності`та Законом України «Про державну податкову службу в Україні».

Як вбачається з акту перевірки, перевірка проводилась на підставі п.5 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», згідно з яким позапланова перевірка суб`єкта господарювання проводиться у разі виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, в даному випадку фактично проводиться зустрічна перевірка. При цьому позапланова перевірка платника податків можлива у разі, якщо платник податків протягом 10 робочих днів не відповідає (не надає пояснення та їх документальні підтвердження) на обов`язковий письмовий запит податкового органу (тобто проведенню позапланової перевірки в цьому випадку обов`язково має передувати письмовий запит податкового органу).

Ухвалою суду від 13.09.2010 року відповідача було зобов`язано надати всі документи, які слугували підставою для проведення вищевказаної перевірки. Так, із наданих до суду документів убачається, що перевірка проведена лише та виключно на підставі направлення на перевірку від 20.04.2010 року №630 та наказу в.о. начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси В.В. Галко від 20.04.2010 року № 328. При цьому, листом від 22.03.2010 року № 11503/17-122 ДПІ у Малиновському районі м. Одеси зобов`язало позивача надати у письмовому вигляді інформацію та її документальне підтвердження щодо взаємовідносин із ТОВ «ГрандВН`за період з 01.10.2008 року по 31.12.2009 року. Одночасно позивачу роз`яснено, що у разі ненадання відповідних відомостей буде проведена позапланова виїзна перевірка. На зазначений письмовий запит податкового органу листом від 30.03.2010 року № 300310/1 ФОП ОСОБА_1 надано вичерпну відповідь з відповідними додатками на 25 аркушах. При цьому представником відповідача не надано доказів звернення особи, яка мала правові відносини з ФОП ОСОБА_1 , до податкового органу.

Частиною 6 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні`встановлено, що позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, перелік яких наведений в пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з частиною 7, якою ця стаття була доповнена Законом України віл 25.03.2005 року № 2505-ІV, позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках -за рішенням суду.

Позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформлюється наказом.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що з підстав, що передбачені статтею 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», позапланова перевірка проводиться на підставі наказу начальника органу державної податкової служби, як це встановлено п.2 ч.1 ст.11-2 цього Закону. Податковий орган повинен і має право звернутися з адміністративним позовом про надання дозволу для проведення позапланової перевірки лише з підстав, які не передбачені статтею 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні». Таким чином, у випадку виникнення підстав, що не передбачені статтею 11-1 Закону, позапланова перевірка проводиться виключно на підставі рішення суду.

Враховуючи надані представником відповідача докази, суд вважає, що на початок проведення позапланової виїзної перевірки позивача (20.04.2010 року) у податкового органу не було підстав проводити зазначену перевірку за наказом керівника податкового органу відповідно до п.5 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», оскільки в даному випадку не було як попереднього звернення особи, яка мала правові відносини з платником податків, так і не було відмови платника податків в наданні пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит податкового органу, як того вимагає п.5 ч.6 ст. 11-1 даного Закону.

Таким чином, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що в даному випадку для проведення позапланової виїзної перевірки позивача податковий орган повинен був отримати рішення суду, оскільки для такої перевірки не було підстав, визначених ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні». Під час офіційного з`ясування обставин справи факту звернення податкового органу до суду із позовною заявою щодо спонукання до проведення позапланової виїзної перевірки не встановлено. Зазначене також підтверджено представником відповідача -ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, у зв`язку із чим на підставі ч.3 ст.72 КАС України ця обставина вважається встановленою.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. Відповідно до ч.3 ст.70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Враховуючи, що проведення перевірки з питань дотримання позивачем податкового, валютного та іншого законодавства здійснено з порушенням вимог ч.5 та ч.7 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні`та ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд не може прийняти її результати, як докази здійснення позивачем господарських правопорушень на підставі ч.3 ст.70 КАС України, а тому податкові повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси від 06.05.2010 року №№ /0, /0 та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.05.2010 року № 002401701/0, які були прийняті на підставі цього підлягають визнанню протиправними та скасуванню відповідно до вимог ч.2 ст.162 КАС України.

Крім того, суд враховує, що рішенням про застосування фінансових (штрафних) санкцій №002401701/0 від 06.05.2010 року позивача притягнуто за порушення, які мали місце у 2008-2009 роках. При цьому відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Згідно з ст.250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, оскільки спірне рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій прийнято 06.05.2010 року і, таким чином, річний строк застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення, допущені протягом 2008 року та січня-квітня 2009 року, сплинув, зазначена обставина унеможливлює притягнення підприємця до відповідальності за вказане порушення.

При викладених обставинах, рішення про застосування фінансових (штрафних) санкцій №002401701/0 від 06.05.2010 року також не відповідає вимогам ч.3 ст.2 КАС України.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд приходить до висновку про те, що при проведенні перевірки господарюючого суб`єкту на підставі п.5 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні`ДПІ у Малиновському районі м. Одеси діяла у непередбачений законом спосіб, у зв`язку із чим податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги -задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси від 06.05.2010 року №№ /0, /0 та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.05.2010 року № 002401701/0.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з складання постанови у повному обсязі.

Повний текст постанови складено «08»листопада 2010 року.

Суддя /ПІДПИС/ І.В. Завальнюк

08 жовтня 2010 року