Справа № 754/16613/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Коротких А.Ю.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи ОСОБА_2 , Київський національний торговельно - економічний університет (КНТЕУ) визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи ОСОБА_2 , Київський національний торговельно - економічний університет (КНТЕУ), в якому просив визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації по не включенню дитини учасника бойових дій, інваліда ІІІ групи (АТО), студента першого курсу магістратури, що навчається на умовах державного замовлення за кошти державного бюджету на денній формі навчання Київського національного торговельно - економічного університету ОСОБА_2 на отримання соціальної стипендії та зобов`язати відповідача в подальшому утриматися від вчинення вказаних протиправних дій.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є батьком студента ОСОБА_2 та має посвідчення (безтермінове) серії НОМЕР_1 , яке підтверджує, що він є інвалідом ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. За вказаних обставин, на думку позивача, його син, має право на призначення згідно його заяви соціальної стипендії як студент вищого навчального закладу І-ІV рівня акредитації - Київського національного торговельно - економічного університету. Однак, Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації за результатами звернення Київського національного торговельно - економічного університету (КНТЕУ) про призначення соціальної стипендії ОСОБА_2 було відмовлено та повернуто особову справу з підстав відсутності копії посвідчення учасника бойових дій встановленого зразка.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 лютого 2019 року в задоволенні даного адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови у призначенні соціальної стипендії сину позивача відповідають вимогам чинного законодавства та не порушують права позивача і його сина, оскільки статтею 12 та статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" чітко визначений обсяг пільг, який надається учасникам бойових дій та чітко визначений обсяг пільг, який надається інвалідам війни. Між тим, при зверненні до відповідача було надано документ, що підтверджує статус інваліда війни, який не передбачає пільги у вигляді такої виплати як надання соціальної стипендії.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов. При цьому посилається на те, що він є учасником бойових дій, тому має право на одержання соціальної стипендії для свого сина, який навчається в університеті.

Оскільки сторони до суду не з`явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Управління особового складу штабу командування сухопутних військ 28 липня 2015 року, є учасником бойових дій.

Згідно посвідчення НОМЕР_1 , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Бершадської райдержадміністрації 02 березня 2017 року, позивач є інвалідом ІІІ групи, та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження від 17 червня 1997 року, є сином ОСОБА_1 .

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є студентом І курсу Київського національного торговельно - економічного університету (КНТЕУ).

26 вересня 2018 року ОСОБА_2 подано ректору Київського національного торговельно - економічного університету (КНТЕУ) заяву про призначення соціальної стипендії відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1045, з 01 вересня 2018 року.

Третьою особою 2 вказану заяву надіслано на адресу відповідача, за результатами розгляду якої Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації її повернуто листом від 08 листопада 2018 року (вих. № 3071) на адресу заявника. Підстава повернення: відсутність копії посвідчення учасника бойових дій встановленого зразка.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу частини 2 ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Статтею 6 Закону № 3551-XII визначено, що учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення (п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону).

Відповідно до п. 11 ч. 2 статті 7 Закону № 3551-XII до інвалідів війни належать також особи з інвалідністю з числа військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Статтями 12, 13, 14 цього Закону передбачені пільги учасникам бойових дій, інвалідам війни, учасникам війни. Обсяг пільг зазначеним особам визначений відповідно до наданого статусу.

Так, пільги, які надаються інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7, 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), встановлюють, зокрема 100% знижку інваліду війни по оплаті комунальних послуг, у порівнянні з знижкою, що надається учаснику бойових дій (75%); однак, серед пільг, що передбачені статтею 13 вказаного Закону (для інвалідів війни) не передбачено такої пільги, як виплата соціальної стипендії.

Право на отримання соціальної стипендії мають учасники бойових дій (стаття 6, 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") та їх діти, що передбачено ч.7, 8 статті. 12 вказаного вище Закону, згідно якого держава забезпечує учасникам бойових дій, зазначеним у п.19 ч.1 статті 6 цього Закону, та їхнім дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах. Порядок та умови надання державної цільової підтримки для здобуття професійно-технічної та вищої освіти зазначеним категоріям громадян визначаються Кабінетом Міністрів України.

Державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається у вигляді: повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів; пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти; соціальної стипендії; безоплатного забезпечення підручниками; безоплатного доступу до мережі Інтернет, систем баз даних у державних та комунальних навчальних закладах; безоплатного проживання в гуртожитку; інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Слід взяти до уваги, що 28 грудня 2016 року постановою Кабінету Міністрів України № 1045 був затверджений "Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів".

Згідно пп. 5 п. 4 Порядку, право на соціальні стипендії мають студенти (курсанти), які не отримують академічних стипендій та не перебувають в академічній відпустці, із числа осіб, визнаних учасниками бойових дій відповідно до п.19 ч.1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та їх дітей (до закінчення навчання у такому закладі, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) відповідно до статті 44 Закону України «Про вищу освіту».

Порядок отримання соціальної стипендії студентом, передбачено п. 5 Порядку №1045, відповідно до якого для отримання соціальної стипендії студенти (курсанти) звертаються до вищого навчального закладу або його структурного підрозділу за місцем їх навчання із заявою, в якій зазначаються такі відомості: прізвище, ім`я та по батькові; число, місяць, рік народження; зареєстроване та фактичне місце проживання; підстава для отримання соціальної стипендії.

До заяви додаються копії таких документів:

паспорта громадянина України;

свідоцтва про народження дитини;

довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (не додається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відповідну відмітку в паспорті);

студентського квитка.

При цьому, особи, зазначені у підпункті 5 пункту 4 подають також:

- копію посвідчення учасника бойових дій встановленого зразка;

- довідку органу соціального захисту населення про перебування на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, за зареєстрованим (фактичним) місцем проживання з посиланням на норму законодавства, відповідно до якої встановлено статус учасника бойових дій, або копію довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, або копію довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (батько ОСОБА_2 ) у період з 01 квітня 2015 року по 21 квітня 2015 року, з 03 травня 2015 року по 20 червня 2015 року, з 03 липня 2015 року по 03 вересня 2015 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань, що підтверджується довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 21 вересня 2015 року №1584.

При цьому, з довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Департаменту здоров`я Вінницької ОДА Обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 від 02 березня 2017 року серії 12 ААА № 584279, вбачається, що позивачу ІІІ групу інвалідності встановлено у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Матеріали справи містять докази наявності у позивача посвідчення учасника бойових дій (серія НОМЕР_2 від 28 липня 2015 року) та посвідчення інваліда ІІІ групи (серія НОМЕР_1 ).

Отже, позивачу встановлювався статус учасника бойових дій.

Між тим, згідно ч. 4 статті 18 Закону № 3551-XII учасникам бойових дій, інвалідам війни, учасникам війни та постраждалим учасникам Революції Гідності, які одночасно є особами, на яких поширюється чинність цього Закону згідно із статтею 10 цього Закону, видається одне посвідчення за їхнім вибором, у якому робиться відмітка про встановлення іншого правового статусу.

Тобто, виходячи з аналізу даної статті, у разі наявності у особи права на пільги за двома підставами (посвідченнями), до реалізації підлягає лише одне за вибором.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере також до уваги, що позивач за своїм вибором визначився з своїм статусом, а саме обрав статус «ветеран війни» про що йому видано Посвідчення Серії НОМЕР_2 , в цьому посвідченні чітко зазначено, що пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Відповідно до п. 6 Порядку №1045 уповноважена особа, що визначена керівником вищого навчального закладу або його структурного підрозділу, приймає документи, передбачені пунктом 5 цього Порядку, формує на кожного студента (курсанта), який звернувся за призначенням соціальної стипендії, особову справу. Завірена копія особової справи в десятиденний строк з дня звернення студента (курсанта) передається до органу соціального захисту населення за місцезнаходженням відповідного вищого навчального закладу або його структурного підрозділу.

Орган соціального захисту населення в п`ятиденний строк з дня отримання завіреної копії особової справи вносить відомості про студента (курсанта), який має право на отримання соціальної стипендії, до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, шляхом формування персональної облікової картки.

Згідно абзацами дев`ятим - одинадцятим п. 7 Порядку №1045 соціальна стипендія призначається з місяця, що настає після закінчення семестрового контролю згідно з навчальним планом, на період до визначення результатів наступного семестрового контролю або (якщо в останньому семестрі відповідно до навчального плану за певною спеціальністю (певним напрямом підготовки) семестровий контроль не передбачено) до закінчення навчання.

Якщо строк закінчення навчання студента (курсанта), який отримує соціальну стипендію, настає до закінчення місяця або якщо він вибуває з навчального закладу до закінчення строку навчання, йому виплачується стипендія у повному обсязі за останній місяць навчання.

Як встановлено судом першої інстанції, сином позивача з метою отримання соціальної стипендії відповідно до п. 5 Порядку №1045 третій особі 2 було подано:

- заяву на призначення соціальної стипендії;

- нотаріально посвідчені копії: посвідчення інваліда війни, свідоцтва про народження ОСОБА_2 , довідки про безпосередню участь в АТО, довідки Управління молодіжної та соціальної політики Бершадської райдержадміністрації Вінницької області щодо права ОСОБА_1 , як інваліда війни ІІІ групи (АТО) на пільги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та їх дітей».

З вказаного переліку документів судом не встановлено подачі студентом одночасно з заявою на отримання соціальної стипендії належним чином засвідченої копії посвідчення учасника бойових дій.

При цьому, надані третьою особою 1 документи підтверджують статус позивача (батька) лише як інваліда війни. Як вірно зазначено судом першої інстанції, посвідчення інваліда ІІІ групи (серія НОМЕР_1 ) не містить відмітки про встановлення позивачу іншого правового статусу, зокрема, учасника бойових дій.

Відтак, суд вірно дійшов висновку, що фактична наявність у позивача посвідчення учасника бойових дій, однак не подання його відповідачеві не може свідчити про протиправну бездіяльність останнього при розгляді документів, поданих Київським національним торговельно - економічним університетом (КНТЕУ) для отримання соціальної стипендії студенту ОСОБА_2 , у зв`язку з чим підстав для задоволення позову немає.

Посилання апелянта на те, що Законом №2300-VIII від 27 лютого 2018 року ч.1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було доповнено п.28, згідно якого особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги як право на державну цільову підтримку для здобуття ними та їх дітьми професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах, передбачену статтею 12 цього Закону для учасників бойових дій та їх дітей, не приймається судом до уваги, оскільки наведений Закон №2300-VIII, як вказано в ньому самому, набирає чинності з 01 січня 2019 року. Тобто, через 4 місяці після того, як виникли спірні правовідносини.

Аналогічно позивачем невірно зроблено посилання і на норми статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Порядку №1045 в редакції, що на час виникнення спірних правовідносин не набули чинності.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

А.Ю Коротких