Справа № 697/176/19
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року справа № 697/176/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подала позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті встановленої пенсії ОСОБА_1 , передбаченої постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.04.2011 № 2-а-4366/11;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та доплату невиплаченої пенсії ОСОБА_1 від моменту припинення з 30.11.2011 по сьогоднішній день включно відповідно до пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 № 76-VIII "У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій відповідно до цього Закону, її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відновити належні пенсійні виплати в розмірі відповідно до постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.04.2011 № 2-а-4366/11, враховуючи положення статті 58 КУ, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі та на підставі рішення Конституційного Суду України у справі № 1-11/2018 (3830/15) від 17.07.2018 про визнання неконституційних положень деяких нормативно-правових актів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що права позивача щодо виплати належної позивачу пенсії було підтверджено постановою Канівського міського суду Черкаської області від 22.04.2011 у справі №2-а-4366/11.

З 01.11.2011 управлінням Пенсійного фонду України в м. Каневі порушено вимоги Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" а саме: безпідставно суттєво зменшено розмір пенсійного забезпечення позивача.

17.12.2018 позивач звернулася до Головного управління щодо надання довідки про розмір та нарахування помісячної пенсії за період 01.01.2011-01.12.2018 де зазначається розмір виплат, який не відповідає постанові Канівського міського суду Черкаської області від 22.04.2011 № 2-а-4366/11, якою підтверджується нарахування виплат в іншому розмірі ніж передбачено довідкою помісячних виплат відповідача, що суттєво порушує права позивача.

На вимогу позивача здійснити належний перерахунок пенсії та продовжити належні виплати відповідно до законодавства України, яким позивачеві надано таке право, відповідач відмовив листом № 116/к-10 від 08.01.2019, обґрунтувавши правильність свого рішення тим, що є мінімальний розмір пенсії інвалідам, і щомісячну додаткову пенсію встановлено відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 № 1210, що суттєво зменшує нараховану пенсію передбачену постановою суду від 22.04.2011 № 2-а-4366/11 та порушує (звужує) права позивача. Крім того, в листі відповідач також зазначає, що виконує судові рішення, яке набрало законної сили, але внесені до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зміни припиняють здійснення передбачених виплат та нарахувань.

Такі дії відповідача ОСОБА_1 вважає протиправними.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк, протягом якого можуть бути усунуті недоліки вказані у дані ухвалі.

13 березня 2019 року позивач подала до суду заяву про усунення недоліків з додатками.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

04 квітня 2019 року до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що перерахунок пенсії по постанові Канівського міськрайонного суду від 22 квітня 2011 року у справі №2-а-4366/2011 проведено за період з 01.10.2011 по 31.10.2011. 27 грудня 2018 року позивач звернулася до Головного управління з заявою про нарахування та виплату пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, у розмірах передбачених статтями 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як інваліду ІІІ групи 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Листом від 08.01.2019 № 116/К-10 ОСОБА_1 повідомлено, що у задоволенні її заяви відмовлено, в зв`язку з тим, що положення статей 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на які посилається позивач у своїй заяві, з 15.01.2015 втратили чинність, у зв`язку із змінами до зазначеного закону.

На думку відповідача, виплата за рішенням судів, якими зобов`язано здійснити перерахунок і виплату пенсії без обмеження строком, продовжувалася до внесення змін до норм законодавства, якими суд керувався при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача та відповідно до статті 63 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно якої фінансування витрат, пов`язаних із реалізацією цього закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 суд вирішив здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребував додаткові докази у справі та призначив судове засідання на 25.04.2019.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 суд оголосив перерву в розгляді справи по суті до 13.05.2019.

У прохальній частині позовної заяви, а також у клопотанні, яке надійшло до суду 06.05.2019, позивач просила розглянути справу без її участі.

13 травня 2019 року усною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду вирішено розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.04.2011 у справі № 2-а-4366/11 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Каневі, зокрема:

- здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, осіб, віднесеній до 1-ої категорії інваліду ІІІ групи щомісячно починаючи з 01.10.2010 по день припинення права на таку виплату, відповідно до статей 54, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі шести мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум;

- здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, осіб, віднесеній до 1-ої категорії інваліду ІІІ групи щомісячно починаючи з 01.10.2010 по день припинення права на таку виплату, відповідно до статей 50, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених сум;

- здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату доплати до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно з 23.03.2011 по день припинення права на таку виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до статей 39, 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та проводити виплату даної доплати щомісячно в розмірі мінімальної заробітної плати.

27.12.2018 позивач звернулася до Головного управління із заявою, в якій просила провести перерахунок виплат додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю особі, віднесеній до 1 категорії, інваліду ІІ групи в розмір 50 % мінімальної пенсії за віком та здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної пенсії, як інваліду ІІІ групи 6 мінімальних пенсій за віком та доплатити до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіологічного контролюю в розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно.

Листом № 116/К-10 від 08 січня 2019 року Головне управління повідомило позивачеві, що станом на 01.12.2018 розмір пенсії становить 1817,52 грн, а саме: 1646,70 грн - розмір пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків; 170,82 грн - додаткова пенсія інваліду ІІІ групи внаслідок ЧК.

Також у даному листі зазначено, що перерахунок по постанові Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.04.2011 у справі № 2-а-4366/2011 проведено за період з 01.10.2010 по 31.10.2011, доплату нараховано на червень місяць 2011 року. По 31.10.2011 пенсія виплачувалася з врахуванням рішення суду.

Відповідно до статей 54 та 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі змінами, мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи та розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю визначаються актами Кабінету міністрів України з відповідних питань. Постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (із змінами) затверджено мінімальний розмір пенсії інвалідам, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою. Наразі мінімальна пенсія для інвалідів ІІІ групи встановлена в розмірі 110% прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність. Пунктом 13 зазначеної постанови затверджено розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, інвалідам ІІ групи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, у сумі 170,80 грн.

Вважаючи такі дії відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до статті 49 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно із частиною 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 9 липня 2007 року. згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Частиною 1 статті 50 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що особам, віднесеним до І категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірах: - інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" були визначені мінімальні розміри основної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 4 червня 2011 року № 3491-VI, який набрав чинності 19 червня 2011 року, зокрема пунктом 7 частиною 1 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визнано такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини 2 статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції ‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статті 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року, який набрав чинності 3 серпня 2014 року, доповнено розділ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" пунктом 67, якими встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення".

Крім того, 28 грудня 2014 року прийнято Закон України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", пунктом 9 Прикінцевих положень якого встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, який набув чинності 1 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених норм свідчить, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011, 2012 та 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

З 1 січня 2014 року Законом України від 16 січня 2014 року № 719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Чинним залишався й Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Законом України від 31 липня 2014 року № 1622-VII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності 3 серпня 2014 року, розділ Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення ст. 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік.

Тобто, враховуючи принцип пріоритетності Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" над підзаконним нормативно-правовим актом - Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 1 січня 2014 року нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров`ю, повинно було здійснюватись у розмірі та на підставі ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, з 03 серпня 2014 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, в період з 1 січня по 2 серпня 2014 року Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повинно було нараховувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 в розмірі, визначеному статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому ОСОБА_1 має бути здійснений перерахунок пенсії з урахуванням належного їй права на пенсію по інвалідності у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 11.09.2018 у справі № 522/6810/17, від 21.02.2018 у справі № 619/2262/17, від 19.06.2018 у справі № 344/14522/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, п. 63 якого, зокрема розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, яким установлено, що норми і положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на наведене, починаючи з 01 січня 2015 року пенсійний орган здійснюючи нарахування та виплату позивачеві основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у вказаний період, у розмірі визначеному постановами Кабінету Міністрів України діяв правомірно.

Щодо посилання позивача на Рішення Конституційного суду України від 17.07.2018 № 6-р/2018 у справі № 1-11/2018 (3830/15), суд зазначає наступне.

Вказаним рішенням визнані неконституційними, зокрема, стаття 53 (крім її назви), стаття 60 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким:

1) текст статті 53 було викладено у такій редакції:

"Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, та щомісячна компенсація сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням інших доходів не можуть перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність";

2) Статтю 60 було викладено у такій редакції:

"Стаття 60. Право вибору пільг та компенсацій особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України".

Зазначеним рішенням також установлено порядок його виконання, та вказано, що застосуванню підлягають статті 53 та 60 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, а саме:

"Стаття 53. Виплата додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, та щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальника

Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, та щомісячна компенсація сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачуються повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу".

Стаття 60. Інші пільги та компенсації особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

Особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть надаватись й інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України".

В пункті 7 мотивувальної частини вказаного рішення зазначено, зокрема, що Закон № 76-VIII в частині скасування або обмеження пільг, компенсацій і гарантій, установлених Законом № 796-XII, щодо соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суперечить положенню частини другої статті 3 Конституції України, відповідно до якого держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

Отже, наведеним рішенням у статті 53 Закону № 796-XII визнано неконституційним саме обмеження максимальним розміром додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи. В той же час, положення ст. 50 Закону № 796-XII та п. 26 розділу VІ "Прикінцеві і перехідні положення" Бюджетного кодексу України в частині, що делегує повноваження щодо визначення умов, порядку призначення та розмірів відповідних пенсійних виплат Кабінету Міністрів України, неконституційними не визнавались, а тому, також є чинним та не визнаний неконституційним пункт 15-1 Порядку № 1210.

Отже, висновки у вказаному рішенні Конституційного Суду України стосуються інших правовідносин та не відносяться до предмету розгляду даної справи.

Суд також наголошує, що Головне управління здійснило перерахунок пенсії позивача за постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.04.2011 у справі № 2-а-4366/2011 за період з 01.10.2010 по 31.10.2011, доплату нараховано на червень місяць 2011 року. До 31.10.2011 пенсія виплачувалася з врахуванням рішення суду.

Оскільки день припинення права на таку виплату позивачу настав зв`язку із змінами внесеними у законодавство України, то виплати позивачеві за вказаним рішенням припинилися та виплачувалися відповідно до законодавства України, чинного на момент виплати видів пенсії, окрім періоду часу з 1 січня по 2 серпня 2014 року, за який Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повинно було нараховувати та виплачувати пенсію в розмірі, визначеному статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір", а відповідач не надав суду доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо неприйняття рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням належного їй права на пенсію по інвалідності у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року з урахуванням належного їй права на пенсію по інвалідності у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

2) відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ідентифікаційний код 21366538).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 17.05.2019.

Суддя В.О. Гаврилюк