Справа № 639/1109/19
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа F639/1109/19
Провадження F2-а/639/46/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Кузнецової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 патрульної поліції у Київській області, в якому просить суд визнати протиправними дії інспектора управління патрульної поліції в Київській області щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія НК F 628683, винесену 11.11.2018 року інспектором управління патрульної поліції в Київській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.11.2019 року його було зупинено інспектором управління патрульної поліції в Київській області. ПІБ останнього позивачу невідомо, оскільки він не представився. Наявна лише інформація про номер його форменого жетону, а саме F0018777. Як пояснив позивачу інспектор, він, рухаючись на автомобілі Fiat Ducato, державний номер АХ 9604 Е, біля посту м. Бориспіля, керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 ПДР - керування ТЗ з несправними зовнішніми світловими приладами, не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла. З вказаного приводу інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, серія НК F 628683 від 11.11.2019 року. Однак, зазначену постанову ані на руки, ані за місцем реєстрації позивач не отримав, чим був позбавлений реалізувати своє законне право на її оскарження в судовому порядку. 19.02.2019 року з міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області листоношею з відділення Укрпошти F 39 позивачу було доставлено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою вищевказана постанова УПП у Київської області НК F628683 від 11.11.2018 року звернута до примусового виконання щодо стягнення з позивача, як з боржника, штрафу на користь держави у сумі 680,00 грн. Однак, за порушення якої норми законодавства про адміністративні правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення, йому також невідомо. З вказаною постановою позивач не згоден в повному обсязі, вважає що її було винесено протиправно, з порушенням діючого законодавства України, без достатніх на те правових підстав, а тому вона є незаконною та підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що будь-яких правил дорожнього руху ним порушено не було, він виїхав з дому зі справними фарами, під час керування транспортним засобом позивачем було помічено несправність фар. Коли він вийшов з машини після зупинки його транспортного засобу інспектором патрульної поліції - габаритні вогні в лівій фарі світились. Позивач вказує, що направлявся до найближчої заправки для заміни. Крім того, відповідачем, всупереч вказаним нормам закону, не було надано позивачу жодних належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. На посилання позивача на п.п. 31.4, 31.5 Правил дорожнього руху інспектор не реагував, в тому числі і на посилання позивача на п. 31.6 б) ПДР України, згідно якого забороняється подальший рух саме транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи (а не лампа) фар чи задніх габаритних ліхтарів. Як вказує позивач, на керованому ним автомобілі на момент зупинки горіли права фара, правий та лівий габаритні вогні, що підтверджується наявним відеозаписом з місця події. Всупереч вказаним положенням закону, позивачу не було розFяснено його права передбачені Конституцією України, не було надано можливості звернутися за правовою допомогою, оскільки він не володіє достатнім обсягом юридичних знань, і не міг на місці захистити свої права, які передбачені Конституцією та Законами України. Не міг довести поліцейському, що його зупинка була протиправною. На всі його зауваженні він не відреагував. Отже, відповідачем було здійснено такі порушення: відповідач не роз'яснив позивачу його права та обов'язки, не надав можливості звернутися за правовою допомогою, не надав можливості ознайомитися з матеріалами справи; відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення; відповідач виніс постанову, про яку позивачу не було відомо, і яку він не отримав для здійснення у подальшому свого права на її оскарження.

У звFязку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.02.2019 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до адміністративного суду F задоволено, поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до адміністративного суду; прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення; призначено судове засідання; зобовFязано ОСОБА_2 патрульної поліції у Київській області надати суду: оригінал, або належним чином завірену копію постанови серії НК F628683 від 11.11.2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: 61039, м. Харків, вул. пр-т ОСОБА_3 (Постишева)АДРЕСА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Представником відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у Київській області 11.03.2019 року на адресу суду за вх. F1590 надано відзив на позов, в якому представник відповідача зазначив, що згідно постанови, винесеної інспектором роти F1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4, 11.11.2018 о 21 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat Ducato», н.з. АХ 9604 ЕС, на смт. Баришівка, дорога М03 Київ-Харків-Довжанський, 76 км, у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, чим порушив п. 31.4.3.в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 F1306 (далі - ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною першою статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до частини пFятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху. Відповідно до пункту 1.1 ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Згідно з пунктом 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 1.10 ПДР України: темна пора доби F частина доби від заходу до сходу сонця. Відповідно до даних Головної астрономічної обсерваторії України 11 листопада 2018 року у смт. Баришівка (50°21F14" пн. ш. і 31°19F00F сх. д.) сонце зайшло о 16 год. 18 хв. Відповідно до положень ст. 16 закону України «Про дорожній рух» водій транспортного засобу зобовFязаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі. Пунктом 31.4.3.в) ПДР України: забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Оскільки сила світла ламп габаритних ліхтарів більше ніж у 20 разів менша сили світла фар ближнього (дальнього) світла, то в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості габарити транспортного засобу, що рухається в зустрічному напрямку, визначаються по розташуванню ввімкнених фар ближнього або дальнього світла. Отже, для попередження зіткнення зустрічних транспортних засобів у таких умовах і правильної оцінки дорожньої ситуації ліва фара, яка розташована ближче до зустрічного потоку транспортних засобів, повинна горіти обовFязково. На відео з нагрудної камери інспектора, що додається до матеріалів справи, зафіксовано порядок розгляду оскаржуваної постанови та сам факт правопорушення, а саме - непрацююча лампа лівої фари. Інспектор ознайомив позивача з його правами та порядком оплати і оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Скористатися будь-яким з прав ОСОБА_1 бажання не виявив. Позивач у своєму позові неодноразово підтверджує ту обставину, що дійсно у нього не працювала ліва фара в режимі ближнього світла (підтверджується заявою по суті, алене вважає це порушенням. Також з цією обставиною позивач погоджувався і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором. Натомість переконував інспектора, що ця технічна несправність не є порушенням. Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. У звFязку з викладеним, відповідач просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог позивача.

В судове засідання 08.05.2019 року учасники справи не зFявилися, про дату, час на місце судового засідання повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, відеозаписи, надані як позивачем так і відповідачем, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії постанови серії НК F628683 від 11.11.2018 року, винесеної інспектором БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області старшим лейтенантом ОСОБА_4 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Як зазначено в тексті постанови, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 11.11.2018 року о 21 год. 00 хв. на а/д Київ-Харків-Довжанський, 76 км, керував ТЗ «Fiat Ducato», н.з. АХ 9604 ЕС, у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3.в ПДР України (а.с.49).

На підставі вказаної постанови від 11.11.2018 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_5 05.02.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена на адресу позивача ОСОБА_1 за місцем його реєстрації (а.с.14-15).

Судом, в порядку ст. 220 КАС України, досліджено відеозапис, наданий суду на оптичному диску в додаток до позову позивачем (а.с.19) та досліджено відеозапис, наданий суду на оптичному диску в додаток до відзиву відповідача з персонального мобільного відео реєстратора інспектора БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області старшого лейтенанта ОСОБА_4 (а.с.38) з яких вбачається, що позивач був зупинений відповідачем у звFязку з порушенням п. 31.4.3.в ПДР України та позивача за результатами розгляду вказаної адміністративної справи притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Також з відеозаписів вбачається, що процедура розгляду справи відповідачем порушена не була, позивачу були розFяснені його права у відповідності до ст. 268 КУпАП та положень ст. 63 Конституції України, від отримання постанови позивач ОСОБА_1 відмовився, про що інспектором поліції у присутності позивача ОСОБА_1 зроблена відмітка у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Разом з тим, вбачається, що ліва фара в режимі ближнього світла на ТЗ «Fiat Ducato», н.з. АХ 9604 ЕС не горіла.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субFєктів владних повноважень.

Як вбачається з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субFєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року F 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України F1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за F1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 121, 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов'язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року F1306 (далі - ПДР).

Відповідно до п.1.1.ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями п.31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.4.3.в ПДР України передбачено: забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Не дотримання вказаних вимог тягне за собою адміністративну відповідальність відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт того, що у автомобіля, яким керував позивач, не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світлав темну пору доби визнана самим позивачем у позові, а також підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами, долученими як позивачем так і відповідачем по справі.

Встановлення даного факту є достатньою підставою для встановлення наявності обFєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. При цьому посилання позивача на те, що у автомобіля горів габарит, не спростовує зазначену наявність обFєктивної сторони правопорушення, а доводи позивача про те, що він прямував на автомобілі для ремонту лампи лише підтверджують вину позивача, який був обізнаний про несправність та продовжував експлуатацію транспортного засобу в темну пору доби.

Також не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи і доводи позивача про порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та неповноту такого розгляду.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з положеннями ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, визнання позивачем певних обставин, суд приходить до висновку про те, що інспектор, приймаючи оскаржувану постанову, діяв в межах своїх повноважень, крім того суд не вбачає в діях інспектора порушень закону, на які посилається позивач в позові, а також таких порушень, що мають тягнути скасування оскаржуваної постанови. Таким чином, інспектор, як посадова особа ОСОБА_2 патрульної поліції у Київській області, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, подія якого, склад і вина правопорушника повною мірою доведені під час розгляду адміністративної справи, доводи та докази позивача, викладені в позові висновків інспектора, викладених у постанові не спростовують, у звFязку з чим суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст.121, 185, 222, 247, 251, 256, 258 КУпАП України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення F відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі його апеляційного оскарження F з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ММ F087276, виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 27.01.1999 року, ІПН:НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61039, м. Харків, вул. пр-т ОСОБА_3 (Постишева)АДРЕСА_1;

Відповідач: ОСОБА_2 патрульної поліції у Київській області, місцезнаходження: Київська область, м. Бориспіль, вул. Кошового, буд. 4.

Повне рішення складено 15.05.2019 року.

Суддя Н.В.Баркова