Справа № 540/618/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/618/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

27.03.2019 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонської області (далі відповідач , ГУ ПФУ в Херсонській області, ГУ ПФУ), в якому просить:

- визнати незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу період роботи різноробочою у радгоспі ім. Кудрі Чаплинського району 10.11.1975 року по 26.02.1994 року та призначити пенсію за віком з 14.08.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до приписів ст.29 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач має право на призначення пенсії за віком після досягнення 58 років, за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Однак, на заяву позивача від 14.08.2018 року щодо призначення їй пенсії, листом ГУ ПФУ в Херсонській області у призначенні пенсії було відмовлено, оскільки, на думку відповідача, загальний трудовий стаж ОСОБА_2 складає 5 років 11 місяців 9 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Причиною послугувало не зарахування пенсійним фондом позивачу періоду роботи з 10.11.1975 року по 26.02.1994 року на посаді різноробочої радгоспу імені Кудрі Чаплинського району, так як згідно витребуваних архівних довідок до радгоспу на роботу була прийнята ОСОБА_3 , а позивачем не надано документів, підтверджуючих зміну прізвища.

Позивач вважає зазначену відмову протиправною, оскільки згідно ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Позивачем було надано відповідачу трудову книжку на ім`я ОСОБА_4 , а записи наявні у трудовій книжці, на переконання позивача, не викликають сумнівів. При цьому у архівних довідках, в тому числі у довідці про заробітну плату, значиться, що в радгоспі за період з 1975 по 1995 років значиться ОСОБА_5 . Таким чином, період роботи з 10.11.1975 року по 26.02.1994 року на посаді різноробочої радгоспу імені Кудрі Чаплинського району неправомірно не зарахований відповідачем до стажу.

Ухвалою суду від 15.04.2019 року відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.04.2019 року до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Херсонській області на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1(далі - Порядок №22-1) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція), зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконуються власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Однак, всупереч зазначеному, позивач при зверненні до Чаплинського відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України Херсонської області із заявою про призначення пенсії за віком надала наступні документи:

1) трудову книжку, в якій зазначено прізвище ОСОБА_6 , посилання на відповідний документ на внутрішньому боці обкладинки відсутнє. Вказана трудова книжка містить наступний запис:

- з 10.11.1975 по 26.02.1994-радгосп ім.Кудрі (записи не засвідчені підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів, як передбачено пунктом 4.1 Інструкції);

2) архівний витяг від 02.01.2018 №17/87-11563 з наказу №78-к по радгоспу ім.Кудрі від 14.11.1975 про зарахування до радгоспу робітницею ОСОБА_3 з 10.11.1975;

3) архівну довідку від 02.01.2018 №17/87-1154 про заробітну плату ОСОБА_7 за період з грудня 1975 року по листопад 1994 року;

4) свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_10 );

5) документів, які підтверджують, що у позивача було прізвище ОСОБА_11 не надано.

Враховуючи зазначене, підстави для зарахування позивачу періоду роботи з 10.11.1975 по 26.02.1994 в радгоспі ім. Кудрі у відповідача відсутні.

Відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив відповідача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З наданих сторонами документів встановлено, що 14.08.2019 року ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою про призначення пенсії за віком.

Разом з заявою позивачкою подано:

1) трудову книжку, в якій зазначено прізвище ОСОБА_12 .

2) архівний витяг від 02.01.2018 №17/87-11563 з наказу №78-к по радгоспу ім.Кудрі від 14.11.1975 про зарахування до радгоспу робітницею ОСОБА_3 з 10.11.1975;

3) архівну довідку від 02.01.2018 №17/87-1154 про заробітну плату ОСОБА_7 за період з грудня 1975 року по листопад 1994 року;

4) свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_10 );

5) копію паспорта ОСОБА_2 ;

6) довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру.

За результатом розгляду заяви, відповідачем прийнято рішення від 13.03.2019 року №2/03-15, яким ОСОБА_2 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що загальний трудовий стаж позивачки згідно наданих нею документів становить 5 років 11 місяців 9 днів. Період роботи ОСОБА_2 з 10.11.1975 по 26.02.1994 року на посаді різноробочої радгоспу ім. Кудрі Чаплинського району ГУ ПФУ не враховано через наявність виправлень в трудовій книжці та через те, що в наданих архівних довідках №17/87-1153 від 02.01.2018 року та №17/87-1154 від 02.01.2018 року зазначено прізвище робітниці як ОСОБА_11 . Доказів зміни прізвища з ОСОБА_13 на Моцканич позивачкою до органу Пенсійного фонду не надано.

ОСОБА_2 вважає зазначене рішення ГУ ПФУ протиправним, просить його скасувати та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу період роботи різноробочою у радгоспі ім. Кудрі Чаплинського району 10.11.1975 року по 26.02.1994 року та призначити пенсію за віком з 14.08.2018 року.

Вирішуючи зазначений спір суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки; організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

З викладеного вбачається, що кожний громадянин України має право на соціальний захист, у тому числі шляхом призначення та виплати йому пенсії. В свою чергу порядок реалізації цього права, умови за яких призначається конкретно визначений вид пенсії або інший вид соціальної виплати чи допомоги визначається Законами України.

Так, органом, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та веде облік осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню є Пенсійний фонд України (згідно п.1 Положення «Про пенсійний фонд України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280).

Згідно пп. 3 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства здійснюється Головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі відповідно до покладених на них завдань.

В свою чергу, Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, як суб`єкти владних повноважень, відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України при виконання повноважень зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь-якими обставинами, включаючи наявність інших доходів. Порядок і умови пенсійного забезпечення громадян похилого віку встановлюється Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стаття 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону "Про недержавне пенсійне забезпечення", законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися по ІНФОРМАЦІЯ_1 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Як вбачається з рішення відповідача №2/03-15 від 13.03.2019 року підставою для відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком стало неврахування територіальним органом Пенсійного фонду України страхового стажу позивачки з 10.11.1975-26.02.1994 року на посаді різноробочої радгоспу ім. Кудрі Чаплинського району.

Таким чином, спірним в даній справі є рішення відповідача щодо неврахування страхового стажу можливої роботи ОСОБА_2 на вказаній посаді.

Відповідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 24 Закону № 1058-IV страховим стажем є період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На розвиток відповідної статті Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно п.п.1, 3 зазначеного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

ОСОБА_2 звернувшись до суду з даним позовом вважає, що відповідно положень ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" наявність запису в трудовій книжці позивачки про її роботу з 10.11.1975-26.02.1994 року є достатньою підставою для зарахування вказаного періоду до трудового стажу.

Суд вказує, що зазначений висновок позивачки, в даному конкретному випадку, є помилковим, оскільки ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Але не кожен запис в ній підлягає обов`язковому та безумовному врахуванні територіальним органом Пенсійного фонду України при встановленні права заявника на призначення пенсії. Врахуванню підлягають лише записи, здійснені у формі та у спосіб передбачений законом, оскільки порядок ведення трудової книжки встановлений відповідним нормативно-правовим актом.

З урахуванням того, що спірний запис зроблений у період часу з 10.11.1975 року по 01.11.1976 рік, використанню в якості актуального нормативно-правового акту підлягає (надалі мовою оригіналу) "Инструкция о порядке ведения трудовых книжек на предприятиях, в учреждениях и организациях", затверджена постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 року № 162.

Відповідно п.п.2.11, 2.12 зазначеної Інструкції, «после указания даты заполнения трудовой книжки работник своей подписью заверяет правильность внесенных сведений.

Первую страницу (титульный лист) трудовой книжки подписывает лицо, ответственное за выдачу трудовых книжек, и после этого ставится печать предприятия (или печать отдела кадров), на котором впервые заполнялась трудовая книжка.

Изменения записей в трудовых книжках о фамилии, имени, отчестве и дате рождения производятся администрацией по последнему месту работы на основании документов (паспорта, свидетельства о рождении, о браке, о расторжении брака, об изменении фамилии, имени, отчества и др.) и со ссылкой на номер и дату этих документов.

Указанные изменения вносятся на первой странице (титульном листе) трудовой книжки. Одной чертой зачеркивается, например, прежняя фамилия или имя, отчество, дата рождения и записываются новые данные.

Ссылки на соответствующие документы записываются на внутренней стороне обложки и заверяются подписью руководителя предприятия или специально уполномоченного им лица и печатью предприятия или печатью отдела кадров.»

Також, пунктами 2.13, 4.1 передбачено, що «в графе 3 раздела "Сведения о работе" в виде заголовка пишется полное наименование предприятия.

Под этим заголовком в графе 1 ставится порядковый номер вносимой записи, в графе 2 указывается дата приема на работу.

В графе 3 пишется: "Принят или назначен в такой-то цех, отдел, подразделение, участок, производство" с указанием их конкретного наименования, а также наименования работы, профессии или должности и присвоенного разряда. Записи о наименовании работы, профессии или должности, на которую принят работник, производятся: для рабочих - в соответствии с наименованиями профессий, указанных в Едином тарифно-квалификационном справочнике работ и профессий рабочих; для служащих - в соответствии с наименованиями должностей, указанных в Единой номенклатуре должностей служащих, или в соответствии со штатным расписанием.

При увольнении рабочего или служащего все записи о работе, награждениях и поощрениях, внесенные в трудовую книжку за время работы на данном предприятии, заверяются подписью руководителя предприятия или специально уполномоченного им лица и печатью предприятия или печатью отдела кадров.»

Позивачкою для підтвердження наявності в неї трудового стажу у період з 10.11.1975-26.02.1994 року надано, зокрема, копію трудової книжки НОМЕР_2 , заповнену 10.11.1975 року. Оглядом вказаного документа встановлено, що він містить ряд недоліків:

- Прізвище позивачки зазначено як: «Мацкив-Мацканич» (тобто, в разі, якщо таким чином внесено зміни в прізвище особи вказана дія зроблена з порушення п.2.12 наведеної Інструкції);

- Записи в трудовій книжці під №1, 2, 4, 5 не завірені керівником установи або вповноваженої ним особою не містять печатки підприємства на них.

Зазначені недоліки записів в трудовій книжці ОСОБА_2 дали право ГУ ПФУ, обґрунтовано вважати, що період роботи позивачки з 10.11.1975-26.02.1994 року підлягає додатковому підтвердженню.

Разом з трудовою книжкою ОСОБА_2 надано архівний витяг з наказу №78-к по совхозу ім. Кудрі від 14.11.1975 року, згідно якого до совхозу в якості робітника зараховано ОСОБА_3 .

Згідно наданих суду пояснень та документів ОСОБА_2 ніколи не мала прізвище ОСОБА_11 , а тому суд, як і відповідач при розгляді поданих для призначення пенсії документів, не може асоціювати особу зазначену в наказі №78-к по совхозу ім. Кудрі від 14.11.1975 року ( ОСОБА_3 ) з позивачкою ОСОБА_2 .

Також невідповідності має й архівна довідка від 02.01.2018 року №17/87-1154, надана архівним відділом Чаплинської районної державної адміністрації, згідно якої в документах архівного фонду радгоспу ім. Кудрі Чаплинського району Херсонської області у відомостях нарахування заробітної плати працівникам за 1975-1995 роки значиться ОСОБА_5 .

Вказане не може відповідати дійсності, оскільки, згідно наданих позивачкою пояснень та копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 , до 08.10.1977 року вона мала прізвище ОСОБА_14 (до одруження). Отже, заробітна плата нарахована на прізвище ОСОБА_11 або ОСОБА_10 до цього часу, за наявних у суду на теперішній час документів, не може вважатись заробітною платою позивачки.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачкою документи не підтверджують дійсність записів в її трудовій книжці стосовно трудового стажу набутого з 10.11.1975-26.02.1994 рік.

При цьому викладені в даному рішенні висновки жодним чином не заперечують можливої роботи ОСОБА_2 в совхозі ім. Кудрі та можливої дійсності відповідних записів в трудовій книжці позивачки. Проте, предметом даного позову є не встановлення юридичного факту (факту роботи ОСОБА_2 в совхозі ім. Кудрі та в підприємстві правонаступнику зазначеного совхозу), а правомірність рішення відповідача, яке було прийнято на підставі поданих позивачкою документів. Тому, в рамках даної справи суд не може встановлювати юридичні факти, яких не існувало станом на дату прийняття відповідачем оскарженого рішення.

Факультативно суд звертає увагу позивачки, що встановлення юридичного факту є предметною юрисдикцією загальних судів за правилами цивільного судочинства.

Тому за наявності, як вважає позивачка, помилок в наказі від 14.11.1975 року №78-к по совхозу ім. Кудри (зазначення її прізвища ОСОБА_11 замість Мацків), довідці архівного відділу Чаплинської районної державної адміністрації від 02.01.2018 року №17/87-1154, а також недоліків в заповненні трудової книжки позивачки, ОСОБА_2 слід звернутись до суду (в порядку цивільного судочинства) з заявою про встановлення юридичного факту її роботи в совхозі ім. Кудрі та в підприємстві правонаступнику зазначеного совхозу з 10.11.1975-26.02.1994 рік.

Проте, наразі, за відсутності встановленого в передбачений законом спосіб факту того, що недоліки перелічених документів є лише помилкою осіб, що їх створили, суд вважає правомірним висновок ГУ ПФУ стосовно відсутності підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_2 періоду роботи з 10.11.1975-26.02.1994 рік.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене суд вважає, що відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення від 13.03.2019 року №2/03-15, а позивачем доказів протилежного не надано.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 112010200