Справа № 540/399/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/399/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу пенсії за 01.01.2015 року по 31.05.2018 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01.01.2015 року по 31.05.2018 року.

Ухвалою від 05.03.2019 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 15.03.2019 року у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк для надіслання відзиву п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

Ухвалою від 11.04.2019 року суд дійшов висновку, що позивач не пропустила строк звернення до адміністративного суду та вирішив продовжити розгляд адміністративної справи у спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні з викликом сторін, судове засідання призначене на 13.05.2019 року о 09:30 год.

26.04.2019 року представник позивача заявив клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням у відпустці.

13.05.2019 року відповідач заявив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Частиною 3 ст. 194 КАС України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі викладеного, суд визнає неповажними причини неявки представника позивача у судове засідання та розглядає справу в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 має статус внутрішньопереміщеної особи, що підтверджується довідкою від 12.06.2018 року №. У серпні 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про нарахування та виплату їй недоотриманої пенсії за період з 01.01.2015 року по 31.05.2018 року. Вказана заява розглянута Комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті Корабельної районної у м. Херсоні ради, за результатами розгляду позивачу направлений лист від 28.11.2018 року №721/Г-99-1, яким повідомлено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. На даний час Урядом не розроблено такого порядку. Позивач зазначає, що відмова Пенсійного органу у нарахуванні та виплаті пенсії за період перебування на окупованій території України з 01.01.2015 року по 31.05.2018 року є порушенням з боку держави права позивача на матеріальне та пенсійне забезпечення у старості, та змушує звернутись із зазначеним позовом до суду за захистом порушеного права. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

05.04.2019 року відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого пенсійний орган заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на наступне. 14.06.2018 року позивач звернулася до Управління із заявою про запит пенсійної справи та розгляд питання щодо поновлення виплати пенсії, як внутрішньо переміщеній особі на комісії відповідно до постанови Кабінету міністрів від 28.06.2016 року № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам". 25.06.2018 року комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам прийняте №24, яким відновлено соціальну виплату ОСОБА_2 з 01.06.2018 року. 15.08.2018 року позивач звернулась з заявою про розгляд питання щодо виплати недоотриманої пенсій за період з 01.01.2015 року по 31.05.2018 року. Листом № 1-652/10 від 20.11.2018 року УПСЗН Корабельної районної у місті Херсоні ради повідомлено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати та виплачуються на умовах Порядком призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365. Відповідач зазначає, що відповідно до вказаного Порядку рішення щодо виплати недоотриманої пенсії приймаються не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, а органом, що здійснює соціальні виплати та структурним підрозділом з питань соціального захисту населення, на підставі рішення комісії. Також зазначає, що позивач, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, прийнята на облік відповідачам лише з 01.06.2018 року, а до цього отримувала пенсію в Крижопільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області, у зв`язку з чим виплата пенсії припинена ОСОБА_1 саме зазначеним Управлінням, а тому, з питанням недоотриманої пенсії за період 01.01.2015 року по 31.05.2018 року, потрібно звертатись до Крижопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією її паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Відповідно до копії пенсійного посвідчення НОМЕР_2 /15 ОСОБА_1 є пенсіонером з за віком.

Відповідно до Витягу з Центральної бази даних одержувачів пенсії Інформаційного центру персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України від 22.05.2018 року, позивач перебувала на пенсійному обліку за місцем проживання: АДРЕСА_1 (дата останнього нарахування пенсії 04.08.2014 року); пізніше за місцем проживання в смт. Крижопіль АДРЕСА_2 Вінницька область (дата останнього нарахування пенсії 04.07.2015 року).

У позовній заяві позивач повідомила, що три роки перебувала на тимчасово окупованій території в м. Горлівка, Донецької області, де проживала до травня 2018 року.

12.06.2018 року ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа. Місцем фактичного проживання зафіксовано: АДРЕСА_3 .

14.06.2018 року ОСОБА_1 звернулася до ГУПФУ в Херсонської області із заявою про переадресацію пенсії по втраті годувальника на вул АДРЕСА_3 та розгляд питання щодо виплати пенсії, як внутрішньо переміщеній особі відповідно до постанови від 08.06.2016 року № 365.

Одночасно позивач повідомила відповідача, про те, що не зверталася до органів УПФУ на території, підконтрольній українській владі, у випадку виявлення подвійної виплати зобов`язалася повернути отримання кошти в повному обсязі.

Відповідно до супровідного листа 06.06.2018 року № 51/09-43/02 Крижопільське об`єднане управління ПФУ Вінницької області надіслало до ГУ ПФУ в Херсонській області пенсійну справу ОСОБА_1 , у зв`язку з переїздом на постійне місце проживання до вказаної місцевості. Також повідомлено, що позивач задоволена пенсією до 31.07.2015 року.

Судом встановлено, що 25.06.2018 року рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Корабельної районної в місті Херсоні ради № 24, вирішено призначити (відновити) ОСОБА_1 пенсію з 01.06.2018 року.

20.08.2018 року позивач звернулася до відповідача з заявою про виплату суми заборгованості пор виплаті пенсії з 01.01.2015 року до 31.05.2018 року.

20.11.2018 року УПСЗН Корабельної районної у м. Херсоні ради надіслало відповідь № 1-652/1, якою повідомляє, що п. 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08.06.2016 року № 365, орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати та виплачуються на умовах окремого порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 1, 4 Закону України "Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 року №1706-VІІ внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Це визначення має описовий характер та охоплює три види конституційно-правового статусу людини (громадянин України, іноземець та особа без громадянства). З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка:

- перебуває на території України на законних підставах;

- має право на постійне проживання в Україні;

- була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Отже, спеціальний статус внутрішньо переміщеної особи не збігається та не може підміняти собою жоден із закріплених у Конституції України конституційно-правових статусів особи, та не є окремим конституційно-правовим статусом особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року № 1382-IV реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України ч. 1 ст. 46 Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Необхідно звернути увагу на те, що у преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно з ст. 5 цього Закону № 1058-IV дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону № 1058-IV, за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Стаття 46 Закону № 1058-IV визначає умови виплати пенсії за минулий час. Відповідно до частини 2 даної статті нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Необхідними умовами застосування наведеної норми адміністративними судами є: 1) факт нарахування сум пенсій за минулий час, що підтверджується відповідними доказами; 2) доведеність вини пенсійного органу - наявність протиправних дій або протиправної бездіяльності, наслідками яких є невиплата сум пенсій.

З матеріалами справи вбачається, що ОСОБА_1 стала на облік ГУ ПФУ в Херсонській області з 01.06.2018 року. Крім того, матеріали справи не містять підтвердження здійснення нарахування пенсії за період з 01.08.2015 року до 01.06.2018 року.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Крижопільське об`єднане управління ПФУ Вінницької області не перебуває в процесі припинення та здійснює свою діяльність.

Варто зазначити, що ОСОБА_1 до 01.06.2018 року не перебувала на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. Це підтверджується запитом пенсійної справи від 24.05ю.2018 року № 5405/02-10.

Крім того, згідно з витягом з Центральної бази даних одержувачів пенсій Інформаційного центру персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України, останнє нарахування пенсії ОСОБА_1 здійснювалося Крижопільським об`єднаним управління ПФУ Вінницької області 04.07.2015 року.

Факт вини ГУ ПФУ в Херсонській області стосовно невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком відсутній, оскільки воно не здійснювало протиправних дій та не допускало протиправної бездіяльності по відношенню до позивача в період з 01.08.2015 року до 01.06.2018 року, так як останній не перебував на її обліку.

Відтак, у відповідача відсутній обов`язок здійснити виплату пенсію позивачу за період з 01.08.2015 року до 01.06.2018 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 року у справі № 821/512/18, від 02.04.2019 року у справі № 540/2175/18.

Одночасно суд роз`яснює позивачу її право на звернення з вимогами про незаконне припинення йому виплати пенсії з серпня 2015 року та зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію з 01.08.2015 року до 01.06.2018року до Крижопільського об`єднаного управління ПФУ Вінницької області.

Згідно із частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність власних дій щодо ненарахування та невиплати позивачу пенсії за період з 01.08.2015 року до 01.06.2018 року.

За таких обставин суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

За правилами статті 139 КАС України у разі відмови позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування витрат на сплату судового збору не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ) у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 112010200