Справа № 420/5446/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5446/18
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М. Г

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання - Биховець А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кравцова Р.В.,

представника третьої особи - адвоката Бабенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи державного підприємства "Виробнича фірма "Агроцентренерго" корпорації "Украгропромбуд" про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И Л А :

19 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправним та скасувати розпорядження Одеської обласної державної адміністрації за № 971/А-2018 від 22 серпня 2018 року "Про надання державному підприємству "Виробнича фірма "Агроцентренерго" корпорації Украгропромбуд" дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування".

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що у червні 2017 року розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років орієнтованою площею 0,9 га із земель рекреаційного призначення, що не надані у власність або користування за адресою АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що на вказаній земельній ділянці розташовані об`єкти бази відпочинку, які належать йому на підставі свідоцтва про право власності від 02.02.2005 року.

Разом з тим, 22 серпня 2018 року оскаржуваним розпорядженням відповідача державному підприємству "Виробнича фірма "Агроцентренерго" корпорації "Украгропромбуд" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування орієнтованою площею 2,0 га, у тому числі: 1,6 га із земель рекреаційного призначення для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення та 0,4 га із земель водного фонду для культурно - оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, що не надані у власність або користування, за адресою АДРЕСА_1, за межами населеного пункту. Позивач зазначає, що видача третій особі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у постійне користування, на якій розташовані об`єкти що належать позивачу, грубо порушує його конституційне право на власність.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що оскаржуване розпорядження видане ним на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, позивач та третя особа, відповідно до наданих документів, мають право власності на базу відпочинку, а отже земельні ділянки, на яки надано дозволи на розробку проектів землеустрою, можуть співпадати. Разом з тим, позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтованою площею - 0,90 га, а третій особі на земельну ділянку орієнтованою площею - 2,0 га. Враховуючи, що спірні земельні ділянки не сформовані, відомості про них відсутні в Держаному земельному кадастрі, тому необхідно сформувати нові земельні ділянки, задля чого потрібне розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Крім того, винесення оскаржуваного розпорядження не є рішенням про передачу земельної ділянки у користування третій особі, а є лише проміжними рішеннями, та надає право на розробку технічної документації.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про задоволення його позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховані надані ним документи про право власності на земельну ділянку. Апелянт зазначає, що Одеська обласна державна адміністрація, приймаючи оскаржуване розпорядження, перевищила свої повноваження, оскільки протиправно розпорядилась земельною ділянкою, яка знаходиться не в державній власності, а в приватній.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

19 червня 2017 року розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації № 971/А-2018 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років орієнтовною площею 0,9 га із земель рекреаційного призначення, що не надані у власність або користування, за адресою: АДРЕСА_1 .

23.07.2018 року ДП «Виробнича фірма «Агроцентренерго» звернулось до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельних ділянок орієнтованою загальною площею 2 га, у тому числі, 1,6 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення та 0,4 га для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, вид використання для експлуатації та обслуговування існуючої бази відпочинку, яка належить на праві державної власності та перебуває у повному господарському відданні ДП «Виробнича фірма «Агроцентренерго», що розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 54 км, будинок 3 (за межами населеного пункту).

22.08.2018 року відповідачем, відповідно до ст.ст. 17, 92, 122, 123 Земельного кодексу України, п.п. 4, 7 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», ст.ст. 6, 13, 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», розглянувши заяву Державного підприємства «Виробнича фірма «Агроцентренерго» корпорації «Украгропромбуд», видано розпорядження «Про надання державному підприємству «Виробнича фірма «Агроцентренерго» корпорації «Украгропромбуд» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування» № 971 /А-2018, яким надано дозвіл державному підприємству «Виробнича фірма «Агроцентренерго» корпорації «Украгропромбуд» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування орієнтовною площею 2,0 га, у тому числі: 1,6 га із земель рекреаційного призначення для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення та 0,4 га із земель водного фонду для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, що не надані у власність або користування, за адресою: АДРЕСА_1 (за межами населеного пункту) (а.с.80).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване розпорядження відповідача жодним чином не посягає на право власності (користування) позивача. Отримання третьою особою дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування (оренду).

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пп. «а» та «б» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України).

Згідно з ч.2 ст.122 ЗК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб.

За ч.1 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Частиною 2 цієї статті встановлено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За обставинами справи, оскаржуваними рішеннями Одеської обласної державної адміністрації ДП "Виробнича фірма "Агроцентренерго" корпорації ""Украгропромбуд" надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на дві земельні ділянки, які не сформовані, та відомості щодо них в Державному земельному кадастрі відсутні.

Згідно відомостей управління Держгеокадастру в Одеській області зазначені земельні ділянки відносяться до земель державної власності.

Згідно правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 року по справі № 545/808/17 та від 24.04.2018 року у справі № 814/1961/17, підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що оскаржувані розпорядження Одеської обласної державної адміністрації видані відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, оскільки відсутні законні підстави для відмови ДП "Виробнича фірма "Агроцентренерго" корпорації ""Украгропромбуд" у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

При цьому згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування (постанова від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16, від 23 січня 2019 року у справі № 308/10112/16-а.

Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом. Відтак правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією такого рішення, не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у поставах Верховного Суду від 18 вересня 2018 року по справі № 444/1247/16-а та від 27.02.2018 року по справі № 545/808/17 від 19 червня 2018 року по справі № 806/2982/17.

Крім того, судова колегія вважає обґрунтованими доводи відповідача, що земельна ділянка, дозвіл на розроблення проекту якого отримав позивач, та земельна ділянка, дозвіл на розроблення проекту якої отримав відповідач, є різними за площею та не сформовані, а отже лише після розроблення технічної документації з`явиться можливість встановити їх межі та чи не накладаються вони одна на одну.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо законності оскаржуваного рішення відповідача та відсутності підстав для задоволення позову.

Апеляційна скарга не містить правових підстав на спростування висновків суду.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 20 травня 2019 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко