Справа № 160/423/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2019 року Справа № 160/423/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняВербного Д.С.,
представників позивача: представників відповідача: Верещага Т.В., Команов В.В., Кузьменко Л.М., Терехова О.О., Лашкун А. І. , Працько О.В. , Глуха О. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Ухвалою суду від 16.01.2019 року провадження у даній справі відкрито, та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що господарські взаємовідносини, які досліджувались у перевіряємий період є підтвердженими належним чином. Постачання товару відбувалось на підставі належним чином оформлених первинних документів, рух активів у процесі здійснення зазначених господарських операцій (фактичне отримання, оприбуткування та подальше використання поставленого коксу марки КД-1 у власній господарській діяльності) підтверджується копіями супровідних документів для вагонів ОС (прибуття), перевезення по території комбінату внутрішніми залізничними коліями всіх вантажів підтверджується супровідним документом. Крім того, представником позивача зазначено, що результати отримання підрядних робіт відображено у бухгалтерському та податковому обліку на підставі належним чином складених первинних документів, надано документи, які підтверджують в`їзд та виїзд автотранспорту і техніки підрядника, реєстрації разових перепусток на ввезення матеріалів, обладнання підрядних організації із записами про реєстрацію ввезення підрядником ТМЦ на територію комбінату, списки працівників, що мали перепустки на територію підприємства позивача та інше.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на пояснення, викладені у позові та заяві про зміну предмету позову.
Представником Відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, яким останній проти задоволення позову заперечував, зазначав, що у контрагентів-постачальників позивача та їх контрагентів за ланцюгом встановлено відсутність технічних та трудових ресурсів, отримана податкова інформація від ДПІ контрагентів, встановлено невідповідність між наданими документами та інформацією в базах даних АІС «Податковий блок», встановлено відсутність джерела походження коксу кам`яновугільного, що дає змогу стверджувати про неможливість здійснення господарської діяльності. Тобто, позивачем здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарських операцій, з придбання товарів та послуг.
Дослідивши матеріали, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Основним видом економічної діяльності ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» є виробництво чавуну сталі та феросплавів.
В період з 20.08.2018 року по 17.09.2018 року на підставі наказу №1556 від 16.08.2018 року Офісом великих платників податків ДФС проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з питань перевірки формувань від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за червень 2018 року.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 17.09.2018 №73/28-10-46-06-05393043.
Висновками вказаного акту перевірки зафіксовані наступні порушення:
- абз. г) п.198.5 ст.198 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження суми податкових зобов`язань на суму 51 326 899 грн., в т.ч. по періодам: березень 2018 року - 35 312 269 грн., травень 2018 року - 12 755 196 грн., червні 2018 року на суму 3 259 434 грн.;
- п.198.1, п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту червня на суму 4 301 777 грн., в т.ч. по періодам: березень 2018 року - 673 352 грн., травень 2018 року - 1 573 607 грн., червні 2018 року на суму 2 054 817 грн.
Викладене призвело до порушення п.200.1, ст.200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями, діючими в періоді, що охоплений перевіркою), а саме:
- завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту в червні 2018 року на суму 55 628 676 грн.;
Враховуючи вищевикладене позивачем порушено:
- абз. «в» п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в червні 2018 року на 55 609 776 грн.;
- абз. «б» п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в червні 2018 року на 18 900 грн.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 09.11.2018р. №36618/6/99-99-12-01-02-25 продовжено строк розгляду скарги позивача до 22.12.2018р. (включно).

За результатами розгляду скарги Офісом великих платників податків ДФС №2326 від 12.12.2018 року було прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з питань, зазначених у скарзі позивача до ДФС на податкові повідомлення-рішення від 08.10.2018 р. № та № у частині заниження податкового зобов`язання з ПДВ по операціях реалізації готової продукції за цінами, нижчими від собівартості її виготовлення.

За результатами проведеної документальної позапланової перевірки в рамках розгляду скарги складено акт перевірки від 20.12.2018 р. №110/28-10-46-06/0539304.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 21.12.2018р. №41379/6-99-99-11-04-02-25 про результати розгляду скарги ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», залишено без змін податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 08.10.2018р. № та №6 і збільшено суму завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по декларації за червень 2018р. відповідно до висновків акту перевірки від 20.12.2018р. №110/28-10-46-06-05393043, а скаргу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» - залишено без задоволення.

На підставі акту перевірки №110/28-10-46-06-05393043 та рішення Державної фіскальної служби України від 21.12.2018р. №41379/6-99-99-11-04-02-25, Офісом великих платників податків ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2018р. про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в червні 2018р., що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 36 264 108 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування (податком на додану вартість) є операції платників податку, зокрема, з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Абзацом 4 п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України визначено, що за операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.266 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також незалежно від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом положень абз.1 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У відповідності до абз.2 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст.200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст.200 Податкового кодексу України встановлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Положеннями пп. а) та в) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Тобто, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

На підставі викладеного, суд робить висновок, що у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку - покупця належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації.

Із наведеного вбачається, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства та яка підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.

Відповідно до змісту пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Згідно інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини:

- рух активів у процесі здійснення господарської операції.

- установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції.

- установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що зазначено в іншому листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року №1936/11/13-11).

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, хоч і первинний документ наявний, у податковому та бухгалтерському обліку вони не можуть відображатися (лист ВАСУ від 02.06.2011 р. №742/11/13-11, ухвала ВАСУ від 18.08.2015 р. К/800/19833/15).

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Розглядаючи обґрунтованість висновків відповідача щодо неправомірності відображення позивачем в даних податкового обліку господарських операцій з ТОВ «ФАРКОН ЛТД» (), ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ» (), ПП «Металургстройсервіс» ), ТОВ «Індастріал Сервіс Компані» (), ТОВ «ПРОМРЕСУРС-ДНІПРО» (), ТОВ «Дніпротехсервіс» (), зважаючи на їх відсутність (нереальність) в дійсності, суд приходить до наступного висновку.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ФАРКОН ЛТД», встановлено наступне.

До складу податкового кредиту за червень 2018 року позивачем було включено зведену податкову накладну №1 від 06.06.2018 р. на загальну суму 3 815 417,27 грн., у т.ч. ПДВ - 635 902,89 грн., за результатами постачання в грудні 2016 та в січні 2017 р. вугільної продукції - коксу марки КД-1. Дана податкова накладна відображена позивачем в Додатку 5 до декларації з ПДВ за червень 2018 року та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податковий кредит по взаємовідносинам між позивачем та ТОВ «ФАРКОН ЛТД» сформовано за касовим методом.

Поставка здійснена згідно договору поставки вугільної продукції №15-1546-02 від 16.09.2015р., укладеного між позивачем (Замовник) та ТОВ «ФАРКОН ЛТД» (Постачальник), за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити на умовах, викладених в договорі, вугільну продукцію, якість, марка, кількість та ціна якої зазначені в специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до договору.

Згідно п.7.1. договору, продукція вважається поставленою Постачальником:

- за якістю у відповідності до сертифікату якості, оформленого на підприємстві - виробнику продукції;

- за кількістю у відповідності до маси, зазначеної в залізничній накладній або в накладній на відпуск продукції.

Згідно Специфікації №18 від 02.12.2016 р. та Специфікації №19 від 11.01.2017 р. до договору поставки №15-1546-02 від 16.09.2015 року сторони узгодили поставку коксу марки КД1, КД2 в грудні 2016 р. - 1000,00 т. (+/-10%) сухої ваги, в січні 2017 - 4 000,00 т. (+/-10%) сухої ваги, на наступних умовах поставки: FCA - станція відправлення, вантажоотримувач - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», станція призначення - ст.Дніпродзержинськ, Придніпровської залізниці, вантажовідправник - ТОВ «Альфатекс», ТОВ «УСМА ТРЕЙД», станція відправлення - Запоріжжя вантажне Придніпровської залізниці.

У період грудень 2016 - січень 2017 р. ТОВ «ФАРКОН ЛТД» поставив на користь позивача кокс марки КД-1 на загальну суму 4 847 302,87 грн. за вказаним договором та Специфікаціями №18 від 02.12.2016р. та №19 від 11.01.2017р., що підтверджується залізничними накладними від 27.12.2016 р. №45878683 (вагон 65568339) та №45878485 (вагон 67568287), рахунком-фактурою №Ф-00000075 від 27.12.2016 р., посвідченням якості №28 від 27.12.2016 р.; залізничними накладними від 23.12.2016 р. №45716107 (вагон 67666081) та №45716446 (вагон 60513553), рахунком-фактурою №Ф-00000074 від 23.12.2016 р., посвідченням якості №28 від 27.12.2016 р.; залізничними накладними від 28.12.2016 р. №45911385 (вагон 6534722) та №5911567 (вагон 65233959), рахунком-фактурою №Ф-00000076 від 28.12.2016 р., посвідченням якості №30 від 28.12.2016 р.; залізничними накладними від 14.01.2017 р. №46454591 (вагон 66488164) та №46454617 (вагон 66724170), рахунком-фактурою №Ф-00000001 від 14.01.2017 р., посвідченням якості №26 від 14.01.2017р.; залізничною накладною від 16.01.2017 р. №46527974 (вагон 65881658), рахунком-фактурою №Ф-00000002 від 16.01.2017 р., посвідченням якості №27 від 16.01.2017 р.; залізничними накладними від 18.01.2017 р. №46593182 (вагон 65384604) та №46593117 (вагон 67356261), рахунком-фактурою №Ф-00000003 від 18.01.2017 р., посвідченням якості №29 від 18.01.2017р., в яких власником вантажу визначено ТОВ «ФАРКОН ЛТД», отримувачем вантажу - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», акти прийому-передачі партій коксу марки КД-1 (вагонами), що підписані між позивачем та ТОВ «ФАРКОН ЛТД» із посиланням на рахунки-фактури.

На підтвердження руху активів у процесі здійснення зазначених господарських операцій (фактичне отримання, оприбуткування та подальше використання поставленого коксу марки КД-1 у власній господарській діяльності) ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» надано до суду копії супровідних документів для вагонів ОС (прибуття), що складені ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на кожний вагон загальномережевого парку із поставленим коксом марки КД-1 за вищенаведеними поставками від ТОВ «ФАРКОН ЛТД», в яких визначено дату, час прибуття вказаної продукції на станцію призначення на території комбінату, цех-отримувач вантажу, пункт та час розвантаження, рід та вагу вантажу.

Згідно пояснень представника позивача, перевезення по території комбінату внутрішніми залізничними коліями всіх вантажів, що прибули, здійснюється за супровідним документом за встановленою позивачем формою, який складається на кожний вагон із поставленою продукцією, що прибуває на територію комбінату залізничним коліями із зовнішньої залізничної мережі.

Оприбуткування фактично поставленої продукції - коксу марки КД-1 та його подальше використання позивачем у власній господарській діяльності підтверджується копіями прибуткових ордерів №60 від 31.12.2016 р., №6 від 31.01.2017 р., складених за формою №М-4, копіями вимог №941, №437, №31, №180 від 31.12.2016, №6943, №6954 від 30.12.2016р., №52, №19 від 31.01.2017р., складених за формою №М-11, зведеними реєстрами мовою оригіналу «Приход и расход топлива по цехам комбината за декабрь 2016», «Приход и расход топлива по цехам комбината за январь 2017».

Постачання вугільної продукції в грудні 2016 року та січні 2017 року відображено в бухгалтерському обліку по рах.63111 Дт 20101 «Сировина та матеріали покупні», Дт 64152 «розрахунки по ПДВ (по декларації)» Кт 63111 «За ТМЦ» - 4 847 302,87 грн., про що зазначено податковим органом у додатку №8 до акут перевірки від 17.09.2018 №73/28-10-46-06-05393043.

Оплата позивачем на користь ТОВ «ФАРКОН ЛТД» за поставлену в грудні 2016-січні 2017рр. вугільну продукцію, підтверджується платіжним дорученням №6520 від 06.06.2018 р.

Згідно пояснень представників позивача встановлено, що придбана у ТОВ «ФАРКОН ЛТД» вугільна продукція використовується позивачем у власному металургійному виробництві, тому її придбання безпосередньо пов`язане із виробничою діяльністю позивача, що підтверджує наявність у позивача ділової мети при здійснені зазначених господарських операцій.

Крім того, суд враховує, що згідно загальнодоступної інформації видами економічної діяльності ТОВ «ФАРКОН ЛТД» є: діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; неспеціалізована оптова торгівля (основний); інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

За наведеного, зміст господарської операції з поставки коксу на користь позивача узгоджується із основним видом економічної діяльності контрагента.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ», встановлено наступне.

До складу податкового кредиту позивачем включено податкові накладні по взаємовідносинах з ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ»:

- за березень 2018 року на загальну суму 588 929,89 грн., в т.ч. ПДВ - 98 154,98 грн.,

- за травень 2018 року на загальну суму 1 123 152,48 грн., в т.ч. ПДВ - 187 192,09 грн.;

-з червень 2018 року на загальну суму 998 306,24 грн., в т.ч. ПДВ - 166 384,37 грн.

Вказані вище податкові накладні сформовані за результатами виконаних ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ» підрядних робіт за Договором підряду №17-0012-02 від 06.01.2017 року (роботи з поточного ремонту виробничих фондів Замовника) та Договором підряду №18-0679-02 від 22.06.2018 року (роботи з поточного ремонту та технічного обслуговування обладнання), а також, за Договором підряду №15-0318-02 від 09.02.2015 р. на виконання підрядних робіт з ліквідації основних засобів позивача.

Фактичне здійснення підрядних робіт ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ» у перевіряємий період підтверджується наступними первинними та бухгалтерськими документами.

За фактом виконання договору №17-0012-02 від 06.01.2017р. складено: акт приймання виконаних підрядних робіт №35 від 31.05.2018 р. (роботи з поточного ремонту розливної машини №1 інв. №0110745 в доменом цеху згідно наряду-допуску №57), рахунок-фактура №СФ-0000035 від 31.05.2018 р.; акт приймання виконаних підрядних робіт №38 від 31.05.2018 р. (роботи з поточного ремонту сколювальної установки №2 інв.№05119921 в доменом цеху згідно наряду-допуску №49/1), рахунок-фактура №СФ-0000038 від 31.05.2018 р.; акт приймання виконаних підрядних робіт №39 від 31.05.2018 р. (роботи з поточного ремонту повітронагрівача №5 шибера дуття ДП-1М інв. №0511269 в доменом цеху згідно наряду-допуску №252/1), рахунок-фактура №СФ-0000039 від 31.05.2018 р.; акт приймання виконаних підрядних робіт №44 від 31.05.2018 р. (роботи з поточного ремонту м/к кранової естакади гранбасейну №1 інв. №0210060 в доменом цеху згідно наряду-допуску №75), рахунок-фактура №СФ-0000044 від 31.05.2018 р.; акт приймання виконаних підрядних робіт №37 від 31.05.2018 р. (роботи з поточного ремонту розливної машини №5 інв. №0511276 в доменом цеху згідно наряду-допуску №56), рахунок-фактура №СФ-0000037 від 31.05.2018 р.; акт приймання виконаних підрядних робіт №36 від 31.05.2018 р. (роботи з поточного ремонту розливної машини №2 інв. №0511273 в доменом цеху згідно наряду-допуску №58), рахунок-фактура №СФ-0000036 від 31.05.2018 р.; довідки про фактично відпрацьовані людино/години працівниками підприємства ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ» до Актів №№35,36,37,38,39,44; відомості ресурсів до актів №№35, 36, 37,38,39,44 за травень 2018 р.; приймально-здавальні акти №№35,36,37,38,39,44 на передачу основних та допоміжних матеріалів, конструкцій, запчастин та деталей підрядній організації ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ», акти №№35,36,37,38,39,44 на витрачені при ремонті матеріали та повернення залишків підрядної організації ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ»; розрахунки до актів №№35,36,37,38,52,51,50 на відшкодування витрат з ремонту та експлуатації доріг; акти №№16-21 приймання виконаних підрядних робіт за березень 2018 р. від 30.03.2018 р.; довідки про фактично відпрацьовані людино/години працівниками підприємства ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ» до Актів №№16-21; відомості ресурсів до актів №№16-21 за березень 2018 р.; приймально-здавальні акти №№16-21 на передачу основних та допоміжних матеріалів, конструкцій, запчастин та деталей підрядній організації ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ»; акти №№16-21 на витрачені при ремонті матеріали та повернення залишків підрядної організації ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ»; розрахунки №№16-21 на відшкодування витрат з ремонту та експлуатації доріг.

За фактом виконання договору №15-0318-02 від 09.02.2015 р. складено: акт приймання виконаних підрядних робіт №46 від 31.05.2018 р. (роботи по ЛОС механічної лопати, апарату V-63, апарата з вимішувачем, вертикального апарату, насосів ТА-23, інв. №№05123005, 05123029, 05123030, 05123032, 05123072, 05123073 в конверторному цеху згідно наряду-допуску №57), рахунок-фактура №СФ-0000046 від 31.05.2018 р.; акт приймання виконаних підрядних робіт №45 від 31.05.2018 р. (роботи по ЛОС бігунів змішувальних, візків передавальних, устаткувань осушки повітря №2 інв. №0511273 в конверторному цеху згідно наряду-допуску №76), рахунок-фактура №СФ-0000045 від 31.05.2018 р.; акт приймання виконаних підрядних робіт №40 від 31.05.2018 р. (роботи по ЛОС будівлі нагрівальних колодязів інв. №011204 в прокатному цеху ТЗУ та РБУ дільниця кліті 1150 згідно наряду-допуску), рахунок-фактура №СФ-0000040 від 31.05.2018 р.; акт приймання виконаних підрядних робіт №47 від 31.05.2018 р. (роботи по ЛОС будівлі нагрівальних колодязів інв. №011204 в прокатному цеху ТЗУ та РБУ дільниця кліті 1150 згідно наряду-допуску, рахунок-фактура №СФ-0000047 від 31.05.2018 р.; акт приймання виконаних підрядних робіт №43 від 31.05.2018 р. (роботи по ЛОС нагрівальних регенеративних колодязів інв. №0512723 в прокатному цеху ТЗУ та РБУ блюмінг 1150, згідно наряду-допуск, рахунок-фактура №СФ-0000043 від 31.05.2018 р.; акт приймання виконаних підрядних робіт №42 від 31.05.2018 р. (роботи по ЛОС будівлі нагрівальних колодязів інв. №0512723 в прокатному цеху ТЗУ та РБУ дільниця кліті 1150 згідно наряду-допуску, рахунок-фактура №СФ-0000042 від 31.05.2018 р.; акт приймання виконаних підрядних робіт №41 від 31.05.2018 р. (роботи по ЛОС будівлі нагрівальних колодязів інв. №05123722 в прокатному цеху ТЗУ та РБУ); акт приймання виконаних підрядних робіт №47 від 31.05.2018 р. ( роботи по ЛОС будівлі нагрівальних колодязів інв. №011204 в прокатному цеху ТЗУ та РБУ дільниця кліті 1150 згідно наряду-допуску №10 рахунок-фактура №СФ-000004736 від 31.05.2018 р.; акт приймання виконаних підрядних робіт №48 від 31.05.2018 р. (роботи по ЛОС електолізерної установки СЄУ-4 в інв. №053131739 в киснево-конветорному цеху згідно наряду-допуск, рахунок-фактура №СФ-0000036 від 31.05.2018 р.; довідки про фактично відпрацьовані людино/години працівниками підприємства ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ» до Актів №№35,36,37,38,39,44; відомості ресурсів до актів №№35,36,37,38,39,44 за травень 2018 р.; приймально-здавальні акти №№35,36,37,38,39,44 на передачу основних та допоміжних матеріалів, конструкцій, запчастин та деталей підрядній організації ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ»; акти №№35,36,37,38,39,44 на витрачені при ремонті матеріали та повернення залишків підрядної організації ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ»; розрахунки №№35,36,37,38,52,51,50 на відшкодування витрат з ремонту та експлуатації доріг; акти №22-24 приймання виконаних підрядних робіт за березень 2018 р. від 30.03.2018 р

За фактом виконання договору №18-0679-02 від 22.06.2018 складено: акти №№55, 54,53,52,51,50 приймання виконаних підрядних робіт за червень 2018 р. від 27.06.2018 р., довідки про фактично відпрацьовані людино/години працівниками підприємства ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ» до Актів №55,54,53,52,51,50; відомостей ресурсів до актів №55, 54, 53, 52,51,50 за червень 2018 р.; приймально-здавальні акти №55,54,53, 52,51,50 на передачу основних та допоміжних матеріалів, конструкцій, запчастин та деталей підрядній організації ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ»; акти №55,54,53,52,51,50 на витрачені при ремонті матеріали та повернення залишків підрядної організації ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ»; розрахунки №55,54,53,52 ,51,50 на відшкодування витрат з ремонту та експлуатації доріг.

Крім того, на підтвердження фактичного виконання підрядних робіт ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ» позивачем надано: список автотранспорту ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ», що мали транспортні перепустки на право в`їзду на територію комбінату у 2018 році; листи ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ» директору з безпеки ПАТ «ДМК» про надання дозволу на в`їзд-виїзд автотранспорту та техніки підрядника, пального (щодобово), основних засобів, для виконання робіт за договорами №15-0318-02 від 09.02.2015р.; листи від 13.03.2018 №№15/03, 16/03, від 11.05.2018 №38/05, від 17.05.2018 №43/05, №46/05, від 23.05.2018 №№49/05, №50/05, від 29.05.2018р. №№57/05, 58/05, від 08.06.2018 №№64/06, 65/06, 67/06, від 07.06.2018 №62/06, від 12.06.2018 №73/06; сторінки книги реєстрації разових перепусток на ввезення матеріалів, обладнання підрядних організації із записами про реєстрацію ввезення підрядником ТМЦ на територію комбінату; списки працівників ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ», що мали перепустки на територію підприємства позивача в березні, травні , червні 2018 року.

На підтвердження факту оплати позивачем виконаних робіт на користь контрагента ТОВ «НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ» до суду надано: платіжні доручення №12051 від 13.09.2018, №10690 від 12.09.2018, №10691 від 12.09.2018, №8668 від 08.08.2018, №8652 від 08.08.2018, №7044 від 13.06.2018, №7050 від 13.06.2018, рахунки-фактури №№СФ 0000056, СФ 0000054, СФ 0000053, СФ 0000052, СФ 0000051, СФ 0000050 від 27.06.2018, №№СФ 0000059, СФ 0000058, СФ 0000057, СФ 0000056, СФ 0000049, СФ 0000060, СФ 0000061 від 27.06.2018, №№СФ 0000035, СФ 0000036, СФ 0000037, СФ 0000038, СФ 0000039, СФ 0000044 від 31.05.2018 , №№СФ 0000048, СФ 0000047, СФ 0000046, СФ 0000045, СФ 0000040, СФ 0000043, СФ 0000042, СФ 0000041 від 31.05.2018, №№СФ 0000016 - СФ 0000021 від 30.05.2018, №№СФ 0000022-СФ 0000024 від 30.03.2018.

Як вбачається із предмету наведених договорів підряду, передбачені цими договорами підрядні роботи відповідають видам економічної діяльності даного контрагента, у відповідності до загальнодоступних відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: (Код КВЕД 43.11 Знесення; Код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; Код КВЕД 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення (основний); Код КВЕД 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування).

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ПП «МЕТАЛУРГСТРОЙСЕРВІС», встановлено наступне.

До складу податкового кредиту позивачем включено податкові накладні по взаємовідносинах з ПП «Металургстройсервіс» за травень 2018 року на загальну суму 394 859,99 грн., в т.ч. ПДВ - 65 810,00 грн., та за червень 2018 року на загальну суму 370 625,21 грн., в т.ч. ПДВ - 61 770,88 грн., що сформовані за результатами виконаних ПП «МЕТАЛУРГСТРОЙСЕРВІС» підрядних робіт з поточного ремонти основних виробничих засобів Комбінату (Замовника) за договорами підряду №16-1581-02 від 04.01.2017 року, №18-0724-02 від 25.06.2018 року.

Між позивачем та ПП «Металургсервіс» було укладено договори підряду №16-581-02 від 04.01.2017 та №16-1581-02 від 04.01.2017 року відповідно до умови яких підрядником ПП «Металургсервіс» в травні - червні 2018 року виконувались роботи поточного ремонту електрообладнання основних засобів Позивача та роботи з технічного обслуговування обладнання Позивача.

На підтвердження фактичного виконання підрядних робіт вказаним контрагентом позивачем надано наступні документи: акти приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2 за червень 2018 р. №69 від 27.06.2018, №№70-71 від 29.06.2018, №№72-84 від 30.06.2018 р.; акти приймання виконаних робіт за травень 2018 р. №№53-67 від 31.05.2018 р. Згідно даних актів приймання виконаних підрядних робіт сторонами було відображено підставу для проведення робіт - заявки цехів, найменування об`єкта, що підлягав ремонту, його інвентарний номер, час та місце виконання робіт (підрозділ позивача, де знаходиться обладнання), наряди-допуски, відповідно до яких здійснювався фактичний допуск робітників підрядника до виконання робіт; акти приймання виконаних робіт №№2236, 52, 75, 74, 35, 80, 83, 76, 82,73, 92, 100, 104, 115, 36, 2239, 2235, 2238, 2234, 2237, 51, 79, 139, 140, 1892, 1895, 1894, 1866, 1893, 1896, 2283, 2284, 2279, 2280, 2281, 1843, 1046, 1049,1050, 1048, 1051, 1052, 1810, 1846, 1842, 1845, 1811, що оформлюються по завершенню робіт з поточного ремонту чи технічного обслуговування обладнання основних засобів та підписуються між цехом-виконавцем цих робіт із залученням підрядної організації та цехом-замовником цих робіт.

Крім того, на підтвердження реальності виконання зазначених господарських операцій саме цим контрагентом, позивачем надано: списки працівників ПП «Металургстройсервіс», що мали перепустки по травень 2018р., червень 2018р.(включно); лист ПП «Металургстройсервіс» вих.№12/03 від 12.03.2018 р. директору з безпеки ПАТ «ДМК»; витяги (копії сторінок) з книги реєстрації автотранспорту після розвантаження, книги реєстрації разових перепусток ДМК, якими позивач підтверджує перелік залучених підрядником фізичних осіб та обладнання, транспорту для виконання підрядних робіт на території підприємства позивача.

На підтвердження оплати на користь підрядника за виконані роботи позивачем надано: рахунки-фактури №69 від 27.06.2018, №№70-71 від 29.06.2018, №№72-84 від 30.06.2018, рахунки-фактури №№53-67 від 31.05.2018 р, платіжні доручення №8627 від 02.08.2018 , №7988 від 12.07.2018, №7973 від 12.07.2018.

Слід зазначити, що характер виконаних ПП «МЕТАЛУРГБУДСЕРВІС» підрядних робіт відповідає видам економічної діяльності даного контрагента за КВЕД (Код КВЕД 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; Код КВЕД 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування (основний); Код КВЕД 33.19 Ремонт і технічне обслуговування інших машин і устаткування) згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Індастріал Сервіс Компані», встановлено наступне.

До складу податкового кредиту позивачем включено податкові накладні по взаємовідносинах з ТОВ «Індастріал Сервіс Компані» за березень 2018 року на загальну суму 3 451 185,02 грн., у т.ч. ПДВ - 575 197,50 грн., за травень 2018 року на загальну суму - 7 074 631,30 грн., у т.ч. ПДВ - 1 179 105,21 грн. та за червень 2018 року на загальну суму 7 031 153,5 грн., у т.ч. ПДВ - 1 171 858,92 грн., що сформовані за результатами виконаних розвантажувальних робіт за Договором №15-0839-02 від 01.04.2015 року.

01.04.2015 між ПАТ «ДМК» ( Замовник) та ТОВ «ІТ-БІЗНЕС ГРУП» (Виконавець) було укладено договір №15-0839-02 про виконання розвантажувальних робіт.

Згідно п.2.1 договору, визначено перелік робіт, які здійснює Виконавець в межах цього договору, які виконуються цілодобово.

Згідно п.6.1 договору, факт виконання Робіт підтверджується актом приймання-передачі Робіт, що підписується уповноваженими представниками сторін. До акту додаються рахунок та розшифровка за видами виконаних робіт з відображенням кількості розвантажених вагонів.

Даний договір було укладено згідно проведеного позивачем в 2015 році тендеру на надання послуг по завантаженню-розвантаженню сировини на комбінат, що включає в себе роботи по розвантаженню, очищення, підготовки залізничних вагонів під завантаження на вантажних фронтах доменного цеху, агломераційного цеху №2, відділу виробництва вапна та вогнетривів, інших дільницях комбінату.

Угодою про зміну сторони договору №1 від 01.12.2017 року було змінено сторону виконавця у Договорі №15-0839-02 від 01.04.2015 року., а саме, передано Новому виконавцю ТОВ «Індастріал Сервіс Компані» усі права та обов`язки Первісного Виконавця - ТОВ «ІТ БІЗНЕС ГРУП» за Договором №15-0839-02 від 01.04.2015 р.

На підтвердження виконання підрядних робіт з розвантаження вантажів, очищення вагонів, підготовці вагонів до транспортування та під завантаження дрібної фракції та чавуну ТОВ «ІНДАСТРІАЛ СЕРВІС КОМПАНІ» в перевіряємий період березень 2018р., травень 2018р. та червень 2018р. за договором №15-0839-02 від 01.04.2015 р. позивачем надано наступні документи: зведені реєстри про обсяги фактично виконаних робіт ТОВ «ІНДАСТРІАЛ СЕРВІС» за березень, травень, червень 2018 р., в яких наведені місце проведення робіт, найменування вантажу, кількість вагонів та загальну кількість опрацьованого вантажу під час виконання робіт за місяць; щомісячні звіти по обсягу фактично виконаних робіт ТОВ «ІНДАСТРІАЛ СЕРВІС» за березень, травень, червень 2018 р. в розрізі кожного окремо визначеного виду робіт із наведенням обсягів зчищеного та переміщеного з вагонів технологічного сміття (одиниця виміру, вартість робіт) та дільниць виконання робіт; акти виконаних робіт №17-20 від 31.03.2018, №№31-33 від 31.05.2018, №№48-50 від 30.06.2018.

На підтвердження факту оплати позивачем виконаних підрядних робіт на користь виконавця ТОВ «ІНДАСТРІАЛ СЕРВІС КОМПАНІ» надано: рахунки на оплату №№17-20 від 31.03.2018; №№31-33 від 31.05.2018, №№49-51 від 30.06.2018, платіжні доручення №32168 від 07.05.2018, №8034 від 06.07.2018, №9739 від 09.08.2018, №9721 від 08.08.2018.

Крім того, на підтвердження реальності виконання зазначених господарських операцій саме цим контрагентом, позивачем надано: списки працівників ТОВ «ІНДАСТРІАЛ СЕРВІС КОМПАНІ», що мали перепустки для проходження на комбінат в березні, травні та червні 2018, які надані завідуючою бюро перепусток ТОВ «ОХОРОНА ХОЛДІНГ» (підрядник, що надає послуги з охоронної діяльності на комбінаті); списки автотранспорту ТОВ «ІНДАСТРІАЛ СЕВІС СЕРВІС КОМПАНІ», що мали транспортні перепустки на право в`їзду на територію комбінату в 2018; листи ТОВ «ІНДАСТРІАЛ СЕРВІС КОМПАНІ» вих.№127 від 15.03.2018 р., про дозвіл на в`їзд та виїзд транспортних засобів через ЦКПП, КПП №4 на 2018 р.; вих.№140 від 20.03.2018 р., про дозвіл на в`їзд та виїзд транспортних засобів через КПП №4 на 2018 р.; вих.№141 від 20.03.2018 р., про дозвіл на в`їзд та виїзд транспортних засобів через ЦКПП, КПП №4 на 2018 р.; вих.№308 від 02.05.2018 р. про дозвіл на в`їзд та виїзд транспортних засобів та ввезення обладнання; вих. №313 від 02.05.2018, вих. №322 від 04.05.2018, вих. 380 від 18.05.2018, вих. №405 від 25.05.2018, вих. №397 від 24.06.2018, вих. 417 від 01.06.2018, №427 від 06.06.2018, вих. №428 від 06.06.2018, вих. №440 від 13.06.2018, вих. №450 від 19.06.2018, про дозвіл на в`їзд та виїзд транспортних засобів та ввезення матеріалів, обладнання; сторінки книг реєстрації в`їзду, виїзду автотранспорту підрядних організацій, реєстрації автотранспорту після розвантаження, книги реєстрації ввезення ТМЦ підрядними організаціями, що містять записи про ввезення контрагентом ТОВ «ІНДАСТРІАЛ СЕРВІС КОМПАНІ» на територію підприємства позивача ТМЦ, необхідних для виконання підрядних робіт в травні-червні 2018 р.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності ТОВ «ІНДАСТРІАЛ СЕРВІС КОМПАНІ» за КВЕД є: 52.24 Транспортне оброблення вантажів. Тому передбачені договором 15-0839-02 від 01.04.2015 року підрядні роботи за своєю суттю узгоджуються із основним видом діяльності даного контрагента.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ПРОМРЕСУРС-ДНІПРО», встановлено наступне.

До складу податкового кредиту позивачем включено податкові накладні по взаємовідносинах з ТОВ «ПРОМРЕСУРС-ДНІПРО» за червень 2018 року на загальну суму 113 400,0 грн., в т. ч. ПДВ - 18 900,0 грн., що сформовані за результатами поставки комплекту запчастин до командоапарата КА-4188 згідно договору поставки №18-0532-02 від 23.05.2018 року.

23.05.2018 між ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (Покупець) та ТОВ «ПРОМРЕСУРСДНІПРО» (Продавець) було укладено договір поставки №18-0532-02 від 23.05.2018 року, відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію, вказану у специфікаціях, які додаються до цього договору, іменовану надалі товар. Кількість, номенклатура, ціна, терміни поставки та умови оплати товару визначені у специфікаціях.

Згідно додаткової угоди №1 від 29.05.2018 до даного договору сторони доповнили договір специфікацією №2, якою передбачено наступні умови поставки: найменування товару: комплект запчастин до командоапарата КА -4188в кількості 200 шт., умови поставки: СРТ - відділення №2 автоперевізника ТОВ «НОВА ПОШТА» (вул. Соборна, 12 у м.Кам`янському, поставка здійснюється партіями по 50 комплектів згідно письмової заявки Покупця. Право власності на товар від Подавця до Покупця переходить у місці передачі товару на відділенні №2 автоперевізника ТОВ «Нова пошта» (вул. Соборна, 12 у м.Кам`янському) з підписанням товарно-супровідних документів.

Згідно письмових пояснень позивача встановлено, що постачання з боку ТОВ «ПРОМРЕСУРС-ДНІПРО» на користь позивача 50 шт. комплектів запчастин до командоапарата КА-4188 пов`язано із потребами заміни такого обладнання під час проведення капітального ремонту ДП-1М доменного цеху та здійснено за результатами проведеної позивачем процедури закупівлі на поставку запчастин до командоапаратів КА-4188.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції з постачання ТОВ «ПРОМРЕСУРС-ДНІПРО» на користь позивача 50 шт. комплектів запчастин до командоапарата КА-4188, згідно умов договору №18-0532-02 від 23.05.2018 р., надано копії наступні документів: конкурсний лист на поставку запчастин к командоапаратам КА-4188 від 16.06.2018 за вих. №05/1- 2470, протокол №109 засідання комісії з закупівлі ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» від 20.04.2018, листи ТОВ «ПРОМРЕСУРС-ДНІПРО» від 22.03.2018 №2203/1, від 04.04.2018 №04040/1 із підтвердженням можливості поставки даних ТМЦ за нижчою ціною за умовах відстрочення платежів, листа начальника відділу обладнання ПАТ «ДМК» від 23.05.2018 №05/1-4628 на адресу ТОВ «ПРОМРЕСУРС-ДНІПРО» щодо заявки на запуск у виробництво та поставку зазначених комплектуючих; експрес-накладна ТОВ «НОВА ПОШТА» №6544, видана перевізником ТОВ «Нова пошта» при видачі партії товару представнику Позивача у відділенні перевізника; видаткова накладна №65 від 11.06.2018р. із відмітками щодо провезення товару через контрольно-пропускні пункти охорони на підприємстві позивача; податкова накладна №9 від 11.06.2018р., паспорт виробника на комплект запчастин до командоапарату КА-4188 1, виданий виробником ТОВ «ПРОМСЕРВІС»; прибутковий ордер №649 від 13.06.2018р., згідно якого поставленій партій комплектів запчастин к командоапаратам КА-4188 присвоєно номенклатурний номер 340209001, за яким поставлено на складський облік.

Крім того, на підтвердження фактичного завезення ТМЦ на територію комбінату після їх отримання у перевізника в місці поставки позивачем надано копії сторінок з книги реєстрації ввезення ТМЦ автотранспортом ДМК та книги реєстрації автотранспорту після розвантаження, в яких зафіксовано дату та час завезення даного товару на територію комбінату через контрольно-пропускний пункт, відомості про автотранспорт та особу, що здійснила ввезення ТМЦ на територію підприємства, із посиланням на підставу завезення ТМЦ та організацію, що здійснює поставку ТМЦ на територію комбінату.

Згідно пояснень позивача дані документи містять записи в книзі реєстрації ввезення ТМЦ автотранспортом ДМК та книзі реєстрації виїзду автотранспорту після розвантаження (які ведуться підрядною організацію - ТОВ «Охорона холдінг», що здійснює пропускний режим на комбінаті, забезпечує дотримання, фіксацію та контроль ввезення та вивезення ТСЦ на територію/з території комбінату як контрагентами, так і комбінатом).

На підтвердження використання позивачем поставленого ТМЦ у власній господарській діяльності (рух ТМЦ після поставки) надано такі документи: наказ ПАТ «ДМК» від 23.03.2018 №333 «Про проведення капітального ремонту ІІ-го розряду доменної печі №1М, інв. №0511269 в 2018 році», вимога №228 від 18.07.2018 р. на відпуск ТМЦ в цех за формою №М-11.

На підтвердження оплати поставленого товару на користь продавця ТОВ «ПРОМРЕСУР-ДНІПРО» позивачем надано: рахунок на оплату №77 від 11.06.2018 р., платіжне доручення №7595 від 26.06.2018р.

Відображення даної операції в бухгалтерському обліку даної господарської операції та відсутність будь-яких зауважень до первинних документів з боку відповідача підтверджується додатком №14 до акту перевірки №73/28-10-46-06-05393043 та висновками цього ж акту перевірки.

З урахуванням загальнодоступної інформації з бази даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видів економічної діяльності ТОВ «ПРОМРЕСУРС-ДНІПРО», характер та суть вчиненої господарської операції відповідає видам економічної діяльності даного Постачальника згідно КВЕД.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Дніпротехсервіс», встановлено наступне.

До складу податкового кредиту за червень 2018р. Позивачем було включено складені ТОВ «Дніпротехсервіс» в травні 2018р. податкові накладні №1 від 11.05.2018, №3 від 23.05.2018 р., №4 від 25.05.2018 на загальну суму 849 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 141 500,00 грн. за поставками редукторів. Дані податкові накладні відображено позивачем в Додатку 5 декларації з ПДВ за червень 2018 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Поставка редукторів здійснена згідно договору №17-0894-02 від 24.11.2017, укладеного між ПАТ «ДМК» (Покупець) та ТОВ «Дніпротехсервіс» (Постачальник»), за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію. Кількість, номенклатура, ціна, терміни постачання та умови оплати визначені в Специфікаціях.

Згідно п.7.1. договору, товар вважається поставленим Постачальником та прийнятим Покупцем за якістю згідно сертифікату якості виробника, або іншим документом, що підтверджує якість товару; за кількістю згідно з даними, зазначеними в товарно-супровідних накладних.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій з постачання ТОВ «ДНІПРОТЕХСЕРВІС» на користь позивача ТМЦ (редуктора Ц2-500-25-12, редуктора Ц2У-315Н-8-12, редуктора ЦД2-75-26,9-12, редуктор КЦ2-1300-180-42) в травні 2018 року надано копії наступних документів: специфікація №2 Додаткова угода №3 від 25.02.2018 р. до договору №17-0894-02 від 24.11.2017, згідно якої сторони узгодили поставку редукторів визначених моделей виробництва «ТОВ «Дніпротехсервіс» на умовах поставки СРТ - склад Покупця ПАТ «ДМК», на умовах оплати протягом 45 банківських днів з дати поставки товару; видаткові накладні №36 від 11.05.2018, №37 від 23.05.2018, №38 від 25.05.2018, товарно-транспортні накладні №Р36 від 11.05.2018 р., №Р37 від 23.05.2018, №Р38 від 25.05.2018.

На підтвердження факту ввезення обладнання на територію ПАТ «ДМК» та його розвантаження в місці поставки, надано листи начальника відділу обладнання ПАТ «ДМК» від 08.05.2018 №05/1-4197, від 22.05.2018 №05/1-4657 про надання дозволу на в`їзд/виїзд на територію комбінату транспорту постачальника для вивантаження редуктора на складі, сторінки книги реєстрації разових перепусток ДМК, книги реєстрації виїзду автотранспорту після розвантаження за 11.05.2018 р., 23.05.2018 , 25.05.2018 із відмітками про час і дату завезення редукторів, час і дату виїзду автотранспорту постачальника після розвантаження з території комбінату.

На підтвердження оплати позивачем поставленого товару на користь постачальника надано: рахунки на оплату №31 від 11.05.2018 р., №32 від 23.05.2018, №33 від 25.05.2018, платіжні доручення №6592 від 13.07.2018. №7746 від 27.07.2018.

Факт оприбуткування та приймання товару по якості, внутрішнє переміщення товару, його використання підтверджують наступні документи: прибуткові ордери №488 від 11.05.2018, №548 від 23.05.2018 р., №559 від 25.05.2018, акти про фактичну якість (комплектацію) продукції попередні №333/014 від 14.05.2018 р., №367/014 від 29.05.2018; вимога цеху №1464 від 17.12.2018 р.

Крім того, позивачем надано документи, що підтверджують зв`язок вчинення даних господарських операцій із господарською діяльністю позивача, а саме: конкурсні листи на поставку закупочної комісії за вих. №05/1-5296 від 10.11.2017, №05/1-6345 від 21.12.2017 (планові закупівлі механозапчастин за заявками цехів), складені за результатами проведення процедури закупівлі згідно заявок на обладнання та запчастини для поточних ремонтів, утримання обладнання агломераційного цеху№2 в 2018 році за вих. №013/005 від 19.12.2017 р., №013/005 від 19.12.2017 р.

Згідно Додатку №15 до Акту перевірки №73/28-10-46-06-05393043 податковим органом підтверджено відображення даних операцій в бухгалтерському обліку.

Надаючи правову оцінку доводам контролюючого органу, суд виходить із того, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на витрати з податку на прибуток, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 р. №К/9901/2923/18.

Суд зазначає, що відсутність господарських ресурсів, які необхідні для провадження відповідної господарської діяльності підприємства, не доводять неможливості реального здійснення задекларованих операцій, з урахуванням того, що використання у виробничій діяльності транспортних засобів та інших фондів на підставі договорів оренди, позички чи використання власного транспорту чинним законодавством не заборонено.

За змістом частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів поставки, укладених з позивачем, як не було надано і доказів про наявність встановлених судами фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними.

Суд не бере до уваги і посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Фактично, висновки відповідача ґрунтуються лише на зібраній інформації з баз даних ДФС щодо контрагентів позивача, а також їх контрагентів по ланцюгу постачання, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством (п.44.1 ст.44 ПК України).

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податку від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо платник податку мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо визначення об`єкту оподаткування з податку на прибуток, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема, у вигляді донарахування податку на прибуток, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Твердження контролюючого органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем. В межах перевірки позивача відповідачем не досліджено можливість залучення постачальниками позивача матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод або іншій не забороненій законом формі у період поставок товарів (надання послуг, робіт).

Оскільки позивачем доведено дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до об`єкту оподаткування з податку на прибуток та до складу витрат, а також надано всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення - придбання на підставі відповідних договорів товарів для здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку, суд дійшов висновку про правомірність формування позивачем витрат з податку на прибуток на підставі розрахунків, проведених за наслідками господарських операцій із вказаними контрагентами.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, а також враховуючи умови укладених договорів та специфіку придбаної позивачем продукції у його контрагентів та отриманих робіт (послуг), суд вказує, що позивач має та надав відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій із зазначеним контрагентом, натомість доводи контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам щодо реалізації позивачем готової продукції власного виробництва за цінами, нижчими від собівартості її виготовлення по взаємовідносинам з ТОВ «ПОЛЮС ТРЕЙДИНГ» (), суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно пп.14.1.36. п.14.1. ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Положеннями статті 43 та статті 44 Господарського кодексу України встановлена свобода підприємницької діяльності, зокрема: право комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

При цьому слід зазначити, що, власне, збитковість господарської діяльності не є ознакою відсутності розумних цілей економічного характеру у господарської операції.

Податковий кодекс України не містить положень, що дають можливість податковому органу оцінювати здійснені платником витрати з позиції їх економічної доцільності, раціональності та ефективності господарських взаємовідносин, у зв`язку з чим прибутковість або збитковість конкретних господарських операцій або діяльність платника в цілому за один податковий період не може слугувати підставою для висновку про відсутність ділової мети або спрямованості діяльності не на отримання прибутку, тобто для одержання необґрунтованої податкової вигоди.

Згідно ч.1 ст. 142 Господарського кодексу України, прибуток (доход) суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.

Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а отримання прибутку є метою такої діяльності, а не її складовою ознакою.

З урахуванням того, що однієї із ознак господарської діяльності є ризик, тому господарська операція, направлена на отримання доходу, не завжди може мати позитивний економічний ефект, що є нормальним процесом здійснення господарської діяльності.

Збитковість господарської діяльності не може бути підставою для визначення такої діяльності, як негосподарської. Неотримання підприємством доходу від окремої господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов`язана з господарською діяльністю підприємства, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик не отримати дохід від конкретної операції.

За приписами ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів.

Сукупність господарських операцій за певний період є господарською діяльністю, метою якої є досягнення доходу.

Проте, неотримання підприємством доходу від окремих операцій або певної їх сукупності не свідчить, що такі операції не пов`язані із господарською діяльністю, оскільки при здійснені господарських операцій завжди існує звичайний комерційний ризик не отримати дохід від таких операцій.

Отже, прибуток - це мета усієї діяльності, а не результат кожної окремої операції, здійсненої під час такої діяльності. Податковим кодексом віднесення тієї чи тієї господарської операції до господарської діяльності, що становить підприємництво, не ставиться в залежність від того, прибуткова вона чи збиткова.

Таким чином, господарська операція, направлена на отримання доходу, не завжди може мати позитивний економічний ефект, що є об`єктивним процесом здійснення господарської діяльності, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик отримати збиток від конкретної операції. Збитковість господарської діяльності не може бути підставою для визначення такої діяльності як негосподарської та/або направленої на ухилення від оподаткування.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 року по справі №809/2736/13-а, від 21.08.2018 року по справі №0870/8352/12, від 27.11.2018 року по справі №804/8024/14.

Крім того, статтею 22, пунктом 23.1, пунктом 23.2 статті 23 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку. Базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання. База оподаткування і порядок її визначення встановлюються цим Кодексом для кожного податку окремо.

Положеннями пунктів 44.1, 44.2 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Нормами п.188.1 ст188 Податкового кодексу України, суд зазначає, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

З правового аналізу наведеної норми не вбачається такої окремої складової бази оподаткування податком на додану вартість, як «реалізації готової продукції власного виробництва за цінами, нижчими від собівартості її виготовлення». Поняття того, що база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, застосовується для розрахунку бази оподаткування усієї операції без її поділу на окремі частини. У той же час, база оподаткування являє собою вартісну, фізичну або іншу характеристику об`єкта оподаткування та є вартісною характеристикою усієї операції, яка відповідно до статті 185 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування. Не передбачено виникнення декількох баз оподаткування за однією операцією.

При цьому, відповідач своїх доводів щодо заниження позивачем ціни реалізації товару у порівнянні з його собівартістю, жодним чином не підтверджує, а інформація стосовно порядку формування позивачем ціни виготовленого та в подальшому реалізованого товару у відповідача відсутня.

Відповідачем також не надано належної та достовірної інформації, яка б надала змогу здійснити аналіз звичайних цін для продукції аналогічного виду.

Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідач дійшов висновків стосовно реалізації позивачем продукції власного виробництва з отриманням збитків, не досліджуючи такого аспекту, як наявність залишків виготовленої та ще не реалізованої продукції на складі позивача, що може формувати від`ємне значення між показниками виробничих витрат та показниками, сформованими за результатом реалізації такої продукції.

У відповідності до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з вимогами ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи докази надані сторонами, суд відзначає, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, в той же час відповідачем не надано належних доказів на підтвердження законності спірних рішень.

Отже, за сукупності вказаних обставин висновки контролюючого органу не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, у зв`язку із чим податкові повідомлення-рішення № від 08.10.2018р., № від 08.10.2018р. № від 27.12.2018р. підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

З огляду на викладене, позовні вимоги ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи видно, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 672 350,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №4 від 03.01.2019 року.

З огляду задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в розмірі 672 350,00 грн. підлягає стягненню з Офісу великих платників податків ДФС за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (вул. Соборна, 18-б, м. Кам`янське, Дніпропетровська область, 51925, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби:

- № від 08.10.2018р. про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 55609776,00 грн.;

- № від 08.10.2018р. про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 18900,00 грн. із застосуванням штрафної санкції 9450,00 грн.

- № від 27.12.2018р. про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в червні 2018р., що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 36264108,00 грн.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" () судовий збір на загальну суму 19210,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 4 від 03.01.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 квітня 2019 року.

Суддя Р.З. Голобутовський