Справа № 826/12615/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 квітня 2019 року №826/12615/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина", (далі - позивач, ТОВ "Український торгівельний дім "Белшина"), до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, (далі - відповідач, Офіс великих платників), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача № від 17.05.2018 р., (далі - оскаржуване податкове повідомлення-рішення).

Ухвалою суду від 14.08.2018 р. відкрито провадження в адміністративній справі №826/12615/18, (далі - справа), розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.02.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем з порушенням вимог законодавства.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідачем у період з 17.04.2018 р. по 18.04.2018 р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 10.04.2017 р. по 16.04.2018 р. при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за контрактами №10/04/2017 від 10.04.2017 р. за період з 10.04.2017 р. по 16.04.2018 р., додатковим угодам №33 від 14.12.2016 р., №44 від 24.04.2017 р., №45 від 25.04.2017 р. до договору №5703-35-14 від 11.07.2014 р. за період з 01.08.2017 р. по 16.04.2018 р., за результатами якої складено акт перевірки від 20.04.2018 р. №1100/28-10-14-02/35237656, (далі - акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема:

- ст. 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994 р. №185/94-ВР, (далі - Закон №185/94-ВР), при здійсненні операцій за зовнішньоекономічним контрактом №10/04/2017 від 10.04.2017 р.;

- ст. 1 Закону №185/94-ВР при здійсненні операцій за додатковими угодами №33 від 14.12.2016 р., №44 від 24.04.2017 р., №45 від 25.04.2017 р. до договору №5703-35-14 від 11.07.2014 р.;

- п.1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 р. №15-93.

На підставі акту перевірки 17.05.2018 р. відповідачем стосовно ТОВ "Український торгівельний дім "Белшина" прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким за порушення ст.ст. 1, 2 Закону №185/94-ВР до позивача застосовано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства на загальну суму 3182589,21 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

10.04.2017 року між ТОВ "Український торгівельний дім "Белшина", як покупцем, та UAB "BELTECHNIKA.LT" (Литовська Республіка), як продавцем, укладено Контракт №10/04/2017, (далі - Контракт №10/04/2017), за умовами якого продавець продає, а покупець купує товар, згідно з номенклатурою, в обсязі та в періоди поставок, визначених специфікаціями, які є невід`ємними частинами Контракту.

В п. 1.3. Контракту №10/04/2017 продавець та покупець узгодили, що поставка товару здійснюється без ввезення на митну територію України; товар придбавається покупцем з метою подальшої реалізації на митній території Республіки Білорусь по контракту, укладеному між ТОВ "Український торгівельний дім "Белшина" та ВАТ "Белшина" (м. Бобруйськ, Республіка Білорусь).

Також, 10.04.2017 р. між покупцем та продавцем укладена Технічна специфікація №1 до Контракту №10/04/2017, якою сторони погодили технічні вимоги до товару.

Згідно Специфікації №1 від 10.04.2017 р. до Контракту №10/04/2017, сторони погодили асортимент, кількість, ціну та умови оплати за товар. Зокрема, продавець зобов`язався передати покупцю, а покупець прийняти та оплатити каучук натуральний TSR-10, в кількості 241,92 тон за ціною 2 219,20 євро за 1 тону без урахування податку на додану вартість. Одночасно, в п. 5 Специфікації сторони визначили місце поставки товару - FCA-Клайпеда, Литва або на будь-який митний склад-термінал Литви, відповідно до міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року.

21.04.2017 р. між покупцем та продавцем укладена Додаткова угода №1 до Контракту №10/04/2017, якою сторони за взаємною згодою дійшли до домовленості Специфікацію №1 від 10.04.2017 р. змінити, виклавши її в новій редакції, зокрема, встановивши кількість товару в розмірі 95,88 тон.

25.04.2017 р. між покупцем та продавцем укладена Додаткова угода №2 до Контракту №10/04/2017, якою сторони за взаємною згодою дійшли до домовленості Технічну Специфікацію №1 від 10.04.2017 р. змінити, виклавши її в новій редакції, зокрема, встановивши технічні вимоги до товару.

13.07.2017 р. між покупцем та продавцем укладено Додаткову угоду №3 до Контракту №10/04/2017, в якій сторони за взаємною згодою дійшли до домовленості п. 7.6. Контракту №10/04/2017 змінити в частині порядку розгляду спорів, зокрема, встановивши місце розгляду спорів - Господарський суд Чернігівської області.

На виконання умов Контракту №10/04/2017 позивачем було здійснено на користь нерезидента UAB "BELTECHNIKA.LT" (Литовська Республіка) передплату за товар на загальну суму 200000,00 євро згідно платіжних доручень в іноземній валюті:

- №201 від 11.04.2017 р. на суму 50000,00 євро;

- №203 від 13.04.2017 р. на суму 50000,00 євро;

- №209 від 18.04.2017 р. на суму 50000,00 євро;

- №212 від 20.04.2017 р. на суму 50000,00 євро.

UAB "BELTECHNIKA.LT" (Литовська Республіка) було здійснено повернення передплати на загальну суму 195000,00 євро відповідно до банківських виписок:

- від 20.02.2018 р. на суму 50000,00 євро;

- від 04.04.2018 р. на суму 25000,00 євро;

- від 06.04.2018 р. на суму 20000,00 євро;

- від 10.04.2018 р. на суму 25000,00 євро;

- від 16.04.2018 р. на суму 75000,00 євро.

Станом на 16.04.2018 р. в бухгалтерському обліку позивача на рахунку 632 за даною угодою обліковувалась протермінована дебіторська заборгованість у сумі 5000,00 євро.

Крім того, 11.07.2014 р. між ТОВ "Український торгівельний дім "Белшина", як продавцем, та ВАТ "Белшина" (Республіка Білорусь), як покупцем, укладено Договір №5703-35-14, (далі - Договір №5703-35-14), відповідно до умов якого (з урахуванням Додаткової угоди №44 від 24.04.2017 р.) продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості і за цінами відповідно до специфікацій, які підписуються сторонами і є невід`ємними частинами договору, а саме:

- технічний вуглець виробництва ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю", м. Кременчук, Україна;

- тканина технічна сіткова поліамідна (ТСПА) виробництва ТОВ "Монофіламент", м. Чернігів, Україна;

- сірка полімерна маслонаповнена (вміст олії - 33%);

- натуральний каучук марки TSR-10.

Поставка товару (натурального каучуку) за Договором №5703-35-14 здійснюється без вивезення з митної території України. Товар (натуральний каучук) придбається продавцем по контрактам, укладеними між ТОВ "Український торгівельний дім "Белшина" і ЗАТ "Белтехніка.ЛТ" (м. Вільнюс, Литва).

Також сторонами погоджено, що виробником товару Каучук натуральний TSR-10 є: ENGHUAT INDUSTRIES LIMITED; RUBBER ESTATES NIGERIA LIMITED; KIMATRAI NIGERIA LIMITED (Нігерія), якщо інше не узгоджено сторонами в Специфікації.».

Поставка товару ANTISCORCHING AGENT CTP (PVI) / Антискорчинговий Агент CTP (PVI) за Договором №5703-35-14 здійснюється без вивезення з митної території України. Товар (ANTISCORCHING AGENT CTP (PVI) / Антискорчинговий Агент CTP (PVI)) придбається продавцем за Контрактом, укладеним 06 квітня 2017 року, між ТОВ "Український торгівельний дім "Белшина", (м. Чернігів, Україна) та UAB "Sealinkas", (Литва).

Виробником товару ANTISCORCHING AGENT CTP (PVI) / Антискорчинговий Агент CTP (PVI) є DONGYING BOCHEN CHEMICAL CTP / PVI CO., LTD (Китай), якщо інше не погоджено сторонами в Специфікації.

Умови поставки Каучуку натурального TSR-10 - DAP м. Бобруйск, Республіка Білорусь.

Додатковою угодою №45 від 25.04.2017 р. до Договору №5703-35-14 сторони погодили кількість товару (натуральний каучук марки TSR-10), що постачається: 60,48 т на загальну суму 122532,48 дол. США.

Відповідно до акту перевірки від 30.08.2017 р. №2967/28-10-14-02/35237656, в бухгалтерському обліку позивача за даною угодою обліковувалась дебіторська заборгованість у сумі 114874,20 дол. США, термін погашення якої не настав, відповідно до актів прийому-передачі товару на загальну суму 114874,20 дол. США, а саме:

- акт №1 від 11.04.2017 р., відповідно до якого товар (натуральний каучук марки TSR-10) в кількості 20,16 т на загальну суму 40844,16 доларів США поставлено ВАТ "Белшина" (Республіка Білорусь). Граничний термін надходження коштів - 08.10.2017 р.;

- акт №2 від 06.05.2017 р., відповідно до якого товар (натуральний каучук марки TSR-10) в кількості 20,16 т на загальну суму 40844,16 дол. США поставлено ВАТ "Белшина" (Республіка Білорусь). Граничний термін надходження коштів - 02.11.2017 р.;

- акт №3 від 05.06.2017 р., відповідно до якого товар (натуральний каучук марки TSR-10) в кількості 16,38 т на загальну суму 33185,88 дол. США поставлено ВАТ "Белшина" (Республіка Білорусь). Граничний термін надходження коштів - 02.12.2017 р.

Нерезидентом було сплачено за поставлений товар 12.10.2017 р. відповідно до виписки банку на суму 97617,08 євро, що є еквівалентом 114874,20 дол. США відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 1 Закону України №185/94-ВР, виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Відповідно до ст. 2 Закону №185/94-ВР, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 4 Закону №185/94-ВР, порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, застосовуючи до позивача пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності, зробив висновок про порушення ТОВ "Український торгівельний дім "Белшина" вимог ст. 2 Закону №185/94-ВР та керувався ч.ч. 1, 6 ст. 4 Закону №185/94-ВР.

Проте, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, відповідач не правильно застосував норму права до спірних правовідносин.

Так, в межах спірних правовідносин відповідач мав застосувати Порядок визначення строку та умов завершення імпортної операції без увезення товару на територію України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 р. №1392, виходячи з наступного.

Згідно умов Контракту №10/04/2017 поставка товару здійснюється без ввезення на митну територію України. Товар набувався покупцем з метою подальшої реалізації на митній території Республіки Білорусь за Контрактом, укладеним між ТОВ "Український торгівельний дім "Белшина", (м. Чернігів, Україна) та ВАТ "Белшина" (м. Бобруйськ, Республіка Білорусь).

Відповідно до ч. 1 ст. 238, ч. 1 ст. 239 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції, зокрема, адміністративно-господарський штраф.

Згідно зі ст. 250 Господарського кодексу України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України "Про банки і банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Підпунктом 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.162 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Аналіз вищевказаних норм права дає підстави дійти висновку, що пеня, стягнення якої передбачено ст. 4 Закону №185/94-ВР, стосується виключно порушення резидентом строків, визначених у статтях 1, 2 Закону №185/94-ВР, і не стосується строків, визначених у постанові Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2007 року №1392.

Неправильне посилання відповідача в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні на норму права, яка була порушена позивачем, є безумовною підставою для визнання такого акту індивідуальної дії протиправним та скасування.

Вказане порушення, допущене відповідачем в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні в частині неправильного визначення норми права, яка на думку відповідача була порушена позивачем, спростовує сам факт вчинення правопорушення позивачем, який має бути доведений відповідачем та досліджений судом під час розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Вищевикладене свідчить, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не відповідає визначеним п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, яким має відповідати рішення суб`єкта владних повноважень, а саме, воно прийняте не у спосіб, визначений законодавством та без підстави його прийняття.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного суду від 03.05.2018 р. у справі №818/1070/17. Зокрема, розглядаючи справу та ухвалюючи рішення, Верховний суд зробив висновок, що податкові повідомлення-рішення мають містити чітку підставу їх прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 47738,84 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 134, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" (місцезнаходження: 14011, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Щорса, 100; ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 17 травня 2018 року №.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" сплачений ним судовий збір у розмірі 47738,84 грн. (сорок сім тисяч сімсот тридцять вісім гривень вісімдесят чотири копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко