Справа № 520/8844/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 р.

Справа № 520/8844/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представників сторін : позивача - Лещенка О.О., відповідача - Гончаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, повний текст складено 16.01.19 року по справі № 520/8844/18

за позовом Фізичної особи-підприємця Горбачової Олени Вікторівни

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

11 жовтня 2018 року Фізична особа - підприємець Горбачова Олена Вікторівна (далі по тексту – ФОП Горбачова О.В., позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області (далі по тексту – ГУ Держпраці у Харківській області, відповідач), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК1449/21/2НД/ТДСП-ФС від 20.09.2018.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 по справі № 520/8844/18 адміністративний позов Фізичної особи - підприємця Горбачової Олени Вікторівни (АДРЕСА_2) до Головного управління Держпраці у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 40) про визнання протиправним та скасування рішення – задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК1449/21/2НД/ТДСП-ФС від 20.09.2018.

Стягнуто з Головного управління Держпраці в Харківській області (, 61002, м. Харків, вул. Алчевських, 40) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи - підприємця Горбачової Олени Вікторівни (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, АДРЕСА_2) сплачений судовий збір в сумі 3723 (три тисячі сімсот двадцять три) грн. 00 коп.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 по справі № 520/8844/18 скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що під час спроби здійснення інспекційного відвідування позивача інспектором праці 20.08.2018 на об’єкті відвідування за адресою : м. Харків, вул. Плеханівська, 39, були відсутні позивач або його уповноважений представник. У зв’язку з відсутністю за місцем провадження діяльності посадової (уповноваженої) особи ФОП Горбачової О.В., ненаданням інформації та документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування, ненаданням робочого місця інспектору з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками, ненаданням керівником або його уповноваженим представником пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю, відповідачем було складено акт від 20.08.2018 № ХК1449/21/НД та вимогу про надання документів від 20.08.2018 № ХК1449/21/ПД, встановлено строк для надання документів – до 10:00 год. 27.08.2018. Вказані документи, разом з направленням на інспекційне відвідування, були надіслані ФОП Горбачовій О.В. поштою на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань – АДРЕСА_1, поштове відправлення з актом та вимогою надійшло до відділення Укрпошти № 61145 21.08.2018. Вважає, що адреса, на яку було надіслано акт та вимогу, забезпечує зв’язок з адресатом, а фактичне неотримання цих документів адресатом в час, котрий необхідний для виконання об'єктом відвідування вимоги, не залежать від відправника та не може свідчити про протиправність оскаржуваного рішення. Станом на 27.08.2018 позивачем не було виконано обов’язкової вимоги ГУ Держпраці у Харківській області, у зв’язку з чим 27.08.2018 було складено акт про неможливість інспекційного відвідування. Вказує, що повідомлення від 05.09.2018 про розгляд справи про накладення штрафу було надіслано позивачці рекомендованим поштовим відправленням у строк, передбачений п.6 Порядку накладення штрафів про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509. Під час розгляду справи про накладення штрафу була присутня уповноважена особа ФОП Горбачової О.В. Отже, відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про накладення штрафу відносно ФОП Горбачової О.В. Стверджує, що Порядком здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017, не передбачено обов’язку державних інспекторів праці пересвідчуватися в отриманні суб’єктом відвідування поштових відправлень, а наданий інспектором строк для виконання вимоги був більш ніж достатнім як для отримання поштового відправлення, так і для надання документів, зазначених у вимозі. Враховуючи викладене, ГУ Держпраці у Харківській області мало всі законні підстави для притягнення ФОП Горбачової О.В. до відповідальності, а відтак, постанова відповідача про накладення штрафу від 20.09.2018 є законною та обґрунтованою.

Представник позивача в надісланому до суду письмовому відзиві та у судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Пояснив, що зміст вимоги про надання документів став відомим позивачу лише після ознайомлення з матеріалами інспекційного відвідування, тобто, після спливу строків надання запитуваних документів та притягнення позивача до відповідальності. Відповідно до даних офіційного веб-сайту «Укрпошта», станом на час складення акту про неможливість проведення інспекційного відвідування (27.08.2018) не вбачається ані отримання ФОП Горбачовою О.В. вимоги від 20.08.2018, ані здійснення спроб вручення відповідного поштового відправлення. Вважає, що факт надходження відправлення до поштового відділення не свідчить про обізнаність позивача щодо його надходження та можливість отримати відповідне поштове відправлення у вказану дату, як і про відмову позивача від його отримання. На думку представника позивача, стверджувати про невиконання вимоги про надання документів можливо лише тоді, коли відповідна вимога вручена своєчасно і особа, якій вона адресована, має реальну можливість виконати цю вимогу. У зв’язку з чим відповідач, вживаючи заходів щодо притягнення позивача до відповідальності, був зобов’язаний шляхом відвідування позивача за місцем фактичного провадження діяльності 27.08.2018 та за допомогою відстеження поштових відправлень, пересвідчитися в тому, що станом на 10.00 год. 27.08.2018 позивач отримав вимогу та мав час для її виконання. Однак, відповідачем цього зроблено не було, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови. Вказує, що у спірних відносинах відсутня вина позивача у порушенні, відповідальність за яке передбачена абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України (недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю та/або створення перешкод у її проведенні).

Крім того, заперечує доводи відповідача про відсутність уповноважених осіб ФОП Горбачової О.В. на місці проведення інспекційного відвідування. Пояснив, що разом з інспектором праці за адресою провадження діяльності позивачки були присутні фахівці ГУ ДФС у Харківській області, які пред’явили документи для проведення фактичної перевірки ФОП Горбачової О.В. уповноваженим особам останньої – ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак, не були допущені останніми до проведення перевірки. Вказані події мали місце у присутності інспектора праці ОСОБА_6, яка, відповідно, була обізнана про присутність уповноважених осіб позивачки на місці проведення відвідування, однак, службового посвідчення не пред’явила, про проведення відвідування не повідомила, будь-яких вимог (усних або письмових) про надання документів не пред’явила.

Вказує, що пунктом 16 Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 не передбачено направлення вимоги поштою. Інспектор, усвідомлюючи, що буде направляти вимогу поштою, замість її безпосереднього вручення посадовим особам позивача, зазначив у вимозі об’єктивно неможливий та недостатній строк її виконання (з урахуванням трьох вихідних днів з наданого семиденного строку), чим створив умови, коли позивач був позбавлений реальної можливості виконати вимогу. З огляду на викладене, вважає оскаржувану постанову відповідача протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом № 01.01-07/1143 від 15.08.2018 фахівцям Головного управління Держпраці у Харківській області доручено проведення інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю ФОП Горбачовою Оленою Вікторівною.

У зв'язку із неможливістю проведення інспекційного відвідування складено акт № ХК1449/21/ДН від 20.08.2018 та вимогу № ХК1449/21/ПД від 20.08.2018 про зобов'язання позивача надати документи за переліком, наведеним у вимозі, у строк до 27.08.2018 до 10:00 год.

27.08.2018 фахівцями ГУ Держпраці у Харківській області складено акт № ХК1449/21/2ДН від 27.08.2018 про неможливість проведення інспекційного відвідування.

У зв'язку із невиконанням ФОП Горбачовою О.В. вимоги № ХК1449/21/ПД від 20.08.2018 року, Головним управлінням Держпраці у Харківській області було направлено позивачу повідомлення № 0307 від 05.09.2018 року про розгляд справи про накладення штрафу.

20.09.2018 року Головним управлінням Держпраці у Харківській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК1449/21/2НД/ТДСП-ФС за ненадання документів у строк, зазначений у вимозі № ХК1449/21/ПД від 20.08.2018 року, яким на ФОП Горбачову Олену Вікторівну накладено штраф у розмірі 372300,00 грн.

Не погодившись із вказаною вище постановою, ФОП Горбачова О.В. звернулась до суду з цим позовом про визнання її протиправною те скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не отримав вимогу ГУ Держпраці у Харківській області № ХК1449/21/ПД від 20.08.2018 у строк, встановлений для надання відповідних документів, вказаних у вимозі, при цьому наданий строк не був достатнім для надання документів, невиконання даної вимоги у визначений строк не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності. Оскаржувана постанова винесена відповідачем без урахування зазначеної обставини, тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до статті 43 Конституції України держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Згідно з частиною першою статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 (далі по тексту – Положення № 96) встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 зазначеного Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 цього Положення № 96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі по тексту – Порядок № 295).

Пунктом 2 вказаного Порядку № 295 встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об'єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Пунктами 19, 20 Порядку № 295 передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону України від 05 квітня 2007 року №877-ІV “Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” (далі по тексту – Закон № 877) заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема Законом України від 8 вересня 2004 року №1985-ІV “Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі” та Законом України від 08.09.2004 №1986 “Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві”.

Як встановлено частиною п’ятою статті 2 Закону № 877, такий державний нагляд (контроль) здійснюється у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, із забезпеченням дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 1, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Так, Закон № 877 містить вичерпний перелік норм дотримання яких зобов'язані забезпечити Держпраці та його територіальні органи при здійсненні державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Правова позиція, щодо розмежування дії норм Закону №877 та Порядку №295, знайшла своє відображення в рішенні Касаційного адміністративного суду в складі Верховного суду від 22.03.2018 по справі № 697/2073/17.

Колегія суддів зазначає, що загальні правила застосування відповідальності до суб’єкта господарювання встановлені частиною 1 ст. 265 КЗпП України, згідно з якою посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством у випадку, якщо вони винні у порушенні законодавства про працю. Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння.

Як передбачено положеннями абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Колегія суддів зазначає, що відповідальність згідно з абз. 7 ч. 2 ст.265 КЗпП України настає у випадку встановлення складу наступних правопорушень:

- недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю та/або

- створення перешкод у її проведенні.

Також, згідно з положеннями п. 6-8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 (далі по тексту – Порядок накладення штрафів № 509), про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб’єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п’ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Справа розглядається за участю представника суб’єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз’яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов’язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Судом апеляційної інстанції з’ясовано, що підставою для застосування до позивача санкцій, було не тільки не виконання ним вимоги про надання документів, а й перешкоди створені позивачем в ході первинного інспекційного відвідування 20.08.2018

Однак, як вказував сам представник відповідача в апеляційній скарзі та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, про інспекційне відвідування 20.08.2018 позивач не повідомлявся.

Також представником відповідача зазначено, що компетентних осіб (уповноважених посадових осіб позивача) на місці інспектування 20.08.2018 не було.

Враховуючи посилання апелянта на неповідомлення позивача про проведення інспекційного відвідування 20.08.2018, відсутність її або уповноваженої нею особи за місцем інспектування, твердження відповідача про здійснення нею будь-яких дій зі створення перешкод в проведенні відповідачем інспекційного відвідування 20.08.2018 є таким, що суперечить встановленим фактичним обставинам у справі.

Слід відмітити, що представник позивача заперечує відсутність уповноважених осіб ФОП Горбачової О.В. у місці проведення інспектування – м. Харків, вул. Плеханівська, 39, та наполягає, що за вказаною адресою 20.08.2018 перебували представники позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 Вказує, що 20.08.2018 разом з державним інспектором праці за вказаною адресою одночасно прибули фахівці Головного управління ДФС у Харківській області для проведення фактичної перевірки ФОП Горбачової О.В., запланованої одночасно з проведенням інспекційного відвідування. Працівники ГУ ДФС у Харківській області пред’явили направлення на перевірку та службові посвідчення, однак, не були допущені уповноваженими особами позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до проведення перевірки у зв’язку з невідповідністю наказу про проведення перевірки вимогам ст.81 Податкового кодексу України. Вказані події мали місце у присутності інспектора праці ОСОБА_6, тобто, остання була обізнана про присутність за вказаною вище адресою уповноважених осіб позивача, однак, не зробила спроби вручення їм направлення на проведення інспекційного відвідування та не висловлювала будь-яких усних або письмових вимог про надання документів.

Вказані доводи ставлять під сумнів достовірність твердження відповідача про відсутність позивача або її уповноваженої особи 20.08.2018 за місцем провадження діяльності ФОП Горбачової О.В., однак, відповідачем не було надано жодних обґрунтованих пояснень з приводу таких доводів представника позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем з посиланням на п.16 Порядку №295, у зв’язку з ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, їх завірених об’єктом відвідування копії або витягів, ненадання працівниками об’єкта відвідування усних та/або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ХК1449/21/ДН від 20 серпня 2018 року та вимогу про надання документів №ХК1449/21/ПД від 20 серпня 2018 року (а.с.31-32).

Зазначеною вимогою ФОП Горбачову О.В. зобов’язано у строк до 10:00 год 27.08.2018 надати до ГУ Держпраці у Харківській області (м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 7 під., 6 пов., к.811, 813) документи за переліком, наведеним у вимозі (а.с.33-34).

У пункті 16 Порядку № 295 закріплено, що у разі створення об’єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об’єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об’єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об’єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об’єкта відвідування за своїм місцезнаходженням (п.17 Порядку № 295).

Пунктом 18 Порядку 295 передбачено, що у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об’єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Як вбачається з матеріалів справи, вимога про надання документів № ХК1449/21/ПД від 20.08.2018, направлення № 01.01.94/02.03/2195 від 20.08.2018 на проведення інспекційного відвідування та акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ХК1449 /21 /ДН від 20.08.2018 були надіслані 20.08.2018 на юридичну адресу позивача: 61145, АДРЕСА_1 засобами поштового зв'язку одним листом зі штрихкодовим ідентифікатором № 625, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії опису вкладення до поштового відправлення та накладної (а.с.35, 36).

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з офіційного веб-сайту “Укрпошта” щодо поштового відправлення № 625, на момент складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування № ХК1449/21/2ДН від 27.08.2018, а саме о 10 годині 00 хвилин, вимога про надання документів № ХК1449/21/ПД від 20.08.2018, якою було зобов'язано позивача у строк до 10 год. 00 хв. 27.08.2018 надати до ГУ Держпраці у Харківській області документи згідно переліку для проведення інспекційного відвідування, не була вручена позивачу (а.с.78). Вказаним витягом зафіксовано лише надходження 21.08.2018 поштового відправлення № 625 до поштового відділення 61145.

Згідно з відповіддю Відділення поштового зв’язку № 145 ПАТ «Укрпошта» на адвокатський запит представника позивача Лещенка О.О., відправлення № 625 на ім’я Горбачової О.В. надійшло до Відділення поштового зв’язку № 145 лише 24.08.2018, станом на 13.12.2018 вказане відправлення не було отримане та знаходилось у відділенні (а.с.114).

Таким чином, станом на 27.08.2018 (термін надання запитуваних відповідачем документів) вказане поштове відправлення не було вручене ФОП Горбачовій О.В.

Необхідно зазначити, що зміст вимоги про надання документів став відомим позивачу виключно після ознайомлення з матеріалами інспекційного відвідування, тобто після спливу строків надання запитуваних документів та притягнення позивача до відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що згідно з витягом з офіційного веб-сайту “Укрпошта” (а.с.78), інформація якого наявна у відкритому доступі, на момент прийняття Головним управлінням Держпраці у Харківській області постанови про накладення штрафу №ХК1449/21/2НД/ТДСП-ФС від 20.09.2018, у відповідача була наявна інформація про неотримання позивачем вимоги про надання документів.

Колегія суддів зауважує, що стверджувати про невиконання вимоги про надання документів, можливо лише тоді, коли відповідна вимога, вручена своєчасно і особа має реальну можливість її виконати.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.05.2018 р. у справі №810/3188/17.

Загальний зміст терміну “повідомлення” включає в себе не тільки направлення відомостей у письмовому вигляді, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини (далі за текстом – ЄСПЛ) у рішенні від 27.06.2017р., по справі “Лазаренко та інші проти України” постановив, що національними судами було порушено п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі за текстом - Конвенція в усіх відмінках), де визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своєму рішенні, вказуючи на порушення Україною п. 1 ст. 6 Конвенції, виходив з того, що національне законодавство України містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін процесу про ключові процесуальні дії і дотримання таким чином принципу рівності сторін та зберігання відповідної інформації, оскільки загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу.

У п. 37 цього рішення ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 Конвенції не можна тлумачити як таку, що встановлює певну форму обслуговування судової кореспонденції. Від національних органів влади також не вимагається забезпечення бездоганного функціонування поштової системи. Разом з тим, загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу, вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було поінформовано про цей факт. Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні.

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 2а-4552/11 від 07.02.2018 року.

Також, ЄСПЛ в п. 88 рішення по справі “Олександр Волков проти України” від 09.01.2013р., заява № 21722/11 констатував, що адміністративний або парламентський орган може вважатися “судом” у матеріально-правовому значені цього терміну, а тому розгляд справ таким органом має відбуватись з дотриманням процесуальних гарантій закріплених Конвенцією.

У справі “Рисовський проти України” від 20 жовтня 2011 року, заява №29979/04, (пункт 71) Європейським судом з прав людини викладено окремі стандарти діяльності суб’єктів владних повноважень та розкрито елементи змісту “доброго врядування”. Зокрема, зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов’язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не повинні виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при складанні вищевказаного акту про неможливість проведення інспекційного відвідування № ХК1449/21/2НД від 27.08.2018 відповідач був зобов’язаний за допомогою об’єктивних відомостей пересвідчитись в тому, що станом на 10 год. 00 хв. 27.08.2018 позивач отримав вимогу і мав час для її виконання.

В даному випадку, оскільки позивач не отримав вимогу про надання документів, невиконання даної вимоги у зазначений в ній строк не може бути підставою для притягнення його до відповідальності.

Колегія суддів відхиляє посилання представника відповідача на те, що фактичне неотримання рішень адресатом не залежить від відправника та не свідчить про протиправність оскаржуваного рішення, оскільки сам лише факт надходження відправлення до відділення поштового зв’язку 21.08.2018 не свідчить про обізнаність позивача щодо його надходження та можливість отримати відповідне поштове відправлення у вказану дату.

27.08.2018 інспектор праці склав акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ХК1449/21/2НД, в якому зазначив, що інспектором праці о 10 год. 00 хв. 27.08.2018 здійснено спробу проведення інспекційного відвідування, і вказано юридичну адресу та адресу фактичного місця здійснення позивачем підприємницької діяльності.

В той же час, як встановлено судом апеляційної інстанції, інспектор праці 27.08.2018, маючи об’єктивну можливість перевірити факт отримання/неотримання вимоги, цього не зробив.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів не вбачає винних дій з боку позивача щодо ненадання відповідачу документів, перелік яких наведений у вимозі про надання документів № ХК1449/21/НД від 20.08.2018, оскільки позивач не мав можливості виконати вимогу відповідача, адже строки надання запитуваних документів закінчилися до того моменту, як позивач ознайомився зі змістом даної вимоги.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав стверджувати, що позивач створював будь-які перешкоди у проведенні інспекційного відвідування.

З пояснень представника відповідача в судовому засіданні судом встановлено, що фактичною підставою притягнення позивача до відповідальності є висновок ГУ Держпраці у Харківській області про те, що позивач створював перешкоди у проведенні інспекційного відвідування та не виконав вимогу про надання документів № ХК1449/21/НД від 20.08.2018, у визначені у ній строк - до 10 год. 00 хв. 27.08.2018.

Як зазначалось вище, вимога про надання документів № ХК1449/21/НД від 20.08.2018 на момент закінчення наданого нею строку, а саме о 10 годині 00 хвилин 27.08.2018, не була отримана позивачем або її уповноваженим представником.

Більше того, в матеріалах справи відсутні докази отримання вказаної вимоги взагалі.

В свою чергу, відповідачем не надано, а судом під час розгляду справи не встановлено належних та допустимих, достовірних та достатніх, в розумінні приписів ст. 73-76 КАС України, доказів створення позивачем будь-яких перешкод у проведенні інспекційного відвідування.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, в діях позивача.

Колегія суддів зазначає, що перешкоди у проведенні перевірки чи інспекційного відвідування повинні полягати в певних діях чи бездіяльності. Ці дії повинні бути винними, а відповідно особа повинна усвідомлювати скоєне ним правопорушення чи допускати їх створення, внаслідок навмисного не отримання певних документів (кореспонденції).

Притягуючи особу до відповідальності, орган Держпраці повинен встановити склад порушення, в тому числі винність дій.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач не був обізнаним ані з тим, що 20.08.2018 буде проведено інспектування, ані з тим, що йому потрібно виконати вимогу про надання документів № ХК1449/21/НД від 20.08.2018, як до терміну, зазначеного у вимозі для її виконання, так і до розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

Притягуючи позивача до відповідальності, суб’єкт владних повноважень не пересвідчився щодо обізнаності позивача та наявності в нього реальної можливості вчинити дії щодо забезпечення проведення інспектування та виконання вимоги про надання документів.

Фактично на 10:00 27.08.2018 у позивача був відсутній обов'язок виконувати вимогу відповідача.

Враховуючи те, що про інспекційне відвідування 20.08.2018 позивач не повідомлявся, вимога про надання документів № ХК1449/21/НД від 20.08.2018 на момент закінчення наданого нею строку, а саме о 10 годині 00 хвилин 27.08.2018, не була отримана позивачем або її уповноваженим представником, інші доводи сторін по справі, що стосуються процедури проведення інспекційного відвідування не впливають на вирішення справи по суті.

З огляду на зазначене, доводи відповідача про правомірність прийняття ГУ Держпраці у Харківській області постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК1449/21/2НД/ТДСП-ФС від 20.09.2018, є помилковими.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача на рішення Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 809/1198/17, оскільки останнє ухвалене за інших фактичних обставин, ніж у спірних відносинах.

Так, обставини справи № 809/1198/17 стосуються надіслання на адресу позивача ПП “Прикарпатський експрес” повідомлення про виклик на розгляд справи про накладення фінансових санкцій. Зазначене повідомлення було надіслано було надіслано не на ту адресу підприємства, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, водночас, ПП “Прикарпатський експрес” отримало це повідомлення 21.07.2017, у зв’язку з чим, судом касаційної інстанції зроблено висновок, що адреса, на яку було надіслано повідомлення, забезпечує зв'язок з адресатом, тому направлення такого повідомлення не за зареєстрованим місцем знаходження не може свідчити про порушення прав позивача. Верховним Судом також зазначено, що фактичне неотримання цих рішень адресатом до 20.07.2017 не залежать від відправника та не може свідчити про протиправність оскаржуваного рішення.

Колегія суддів зазначає, що вищенаведений висновок Верховного Суду стосується виключно направлення та отримання повідомлення про виклик на розгляд справи про накладення фінансових санкцій, а не суті правопорушення, а тому посилання відповідача на нього є недоречним.

Разом з тим, у спірних відносинах, що є предметом розгляду у справі № 520/8844/18 спірним питанням є своєчасність вручення вимоги про надання документів, яка передбачає виконання адресатом певних дій. Тому в даному випадку факту направлення такої вимоги поштою недостатньо для притягнення суб’єкта господарювання до відповідальності за її невиконання, оскільки правове значення має саме обізнаність підконтрольного суб’єкта зі змістом вимоги, а наданий строк повинен бути достатнім для її виконання.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова № ХК1449/21/2НД/ТДСП-ФС від 20.09.2018 винесена відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для її прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені КЗпП України та Порядком № 509, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року по справі № 520/8844/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

(підпис)

Т.С. Перцова

Судді

(підпис) (підпис)

О.В. Присяжнюк І.С. Чалий

Повний текст постанови складено 15.05.2019 року