Справа № 755/6897/18
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2018-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/6897/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарях Юдицькому К.О., Якименко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Стельмаха Романа Юрійовича, інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Купрієць Віктора Володимировича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

в с т а н о в и в :

04 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом у якому просить визнати дії інспектора УПП у м. Києві Стельмаха Р.Ю. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК №975521 від 26 квітня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Обгрунтовуючи вимоги тим, що його 26 квітня 2018 року постановою інспектора патрульної поліції Стельмаха Р.Ю. притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, а саме за здійснення стоянки у зоні знаку 5.38 «місце стоянки з додатковою табличкою до нього 7.17 «інвалід», чим порушено п. 8.1 ПДР України.

Позивач вважає, що дана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, є безпідставною та підлягає скасуванню, оскільки інспектор поліції порушив порядок та процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлені ст.ст. 278, 279 КУпАП, не з`ясував дійсні обставини справи та виніс незаконну постанову. Крім того, після оформлення постанови інспектором Стельмахом Р.Ю., виявилось, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто інспектором Купрієць В.В., який не був присутнім на місці події.

Також, на думку позивача, відповідач в порушення вимог ст. 276 КУпАП незаконно розглянув справу про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на означене, позивач просить про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги і просив суд задовольнити адміністративний позов виходячи із доводів, якими він обґрунтовується.

Додатково пояснив, що 26 квітня 2018 року о 10 год. 20 хв. він рухався на автомобілі Хюндай, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Є.Сверстюка, у м. Києві в напрямку станції метро «Лівобережна». В цей час він зупинився біля будинку № 38/7 по вул. Є.Сверстюка та залишався у автомобілі. Через 10 секунд до нього підійшов офіцер поліції і пояснив, що він порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив стоянку у місці відведеному для стоянки інвалідів.

Пояснивши інспектору патрульної поліції те, що він не здійснював стоянку, а лише зупинився, щоб підібрати товариша, працівник поліції не прийняв пояснень та склав постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1700,00 грн.

Ніяких доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення інспектор поліції Стельмах Р.Ю . не надав та, на думку позивача незаконно притягнув його до відповідальності за правопорушення, яке той не вчиняв.

З означених підстав ОСОБА_1 . просив задовольнити позов та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК №975521 від 26 квітня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідачі та третя особа у судове засідання не з`явились, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву або пояснень щодо позову не скористались, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи у їх відсутність до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 205 КАС України судом не встановлено, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутність нез`явившихся відповідача та третьої особи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26 квітня 2018 року серії НК №975521, ОСОБА_1 26 квітня 2018 року о 10 год. 20 хв., за адресою: м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 7-А, керуючи автомобілем марки Хюндай Санта Фе, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив стоянку у зоні знаку 5.38 «місце стоянки з додатковою табличкою до нього 7.17 «інвалід», чим порушив п. 8.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП. За результатами розгляду справи застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. (а.с. 33).

За положеннями ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із адміністративним позовом про скасування постанови від 26 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва 04 травня 2018 року, тобто у строки, передбачені ст. 289 КУпАП (а.с. 11).

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський на місці вчинення адміністративного правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За положеннями ч. 4 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

А відтак, твердження позивача, як підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 975521 від 26 квітня 2018 року, щодо незаконного розгляду відповідачем справи про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Разом з тим, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 5 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю».

Згідно із п. 8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 5.38 «Місце для стоянки» застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів, в тому числі для критих стоянок та для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що він не мав наміру здійснювати стоянку у зоні дії знаку 5.38 розділу 33 ПДР України - «Місце для стоянки» із додатковою табличкою «для інвалідів», а лише здійснив зупинку на одну хвилину для посадки пасажира. Йому не було надано можливості самостійно залишити місце події після попередження працівником поліції та одразу притягнуто до адміністративної відповідальності без стадії профілактики правопорушення.

Відповідно п. 1.10 ПДР України зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

У постанові про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутні будь-які посилання на докази, на яких ґрунтується висновок інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Стельмаха Р.Ю. про вчинення адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП, а саме здійснення стоянки, зокрема не зазначено свідків правопорушення, не долучені показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

За таких обставин, суд погоджується з твердженнями позивача, а також приймає до уваги надані ним пояснення, а саме те, що він не здійснював стоянки у забороненому місці, оскільки доказів, які б спростовували дані обставини суду не надано. Незважаючи на те, що обов`язок по доведеності правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішень, покладається на останнього.

Крім того, матеріали справи містять копію постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП за правопорушення, яке мало місце 26 квітня 2018 року о 10 год. 20 хв. по вул. Є.Сверстюка, 7-А, в м. Києві, винесену інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Стельмахом Р.Ю. (а.с. 33).

В той же час, як убачається із електронної копії постанови серії НК №975521 від 26 квітня 2018 року, особою яка розглядала дану справу є інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Купрієць В.В., чим порушено вимоги ч. 1 ст. 283 КУпАП щодо достовірності інформації про найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову .

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

За положеннями ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на означене, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем правомірності прийнятої ним постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

А відтак, суд знаходить обгрунтованими позовні вимоги, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, пояснення позивача знайшли своє підтвердження під час дослідження доказів, доводів на спростування обставин на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог відповідачем не надано.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Стельмаха Р.Ю., скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 . по справі про адміністративне правопорушення серії НК №975521 від 26 квітня 2018 року за ч. 5 ст. 122 КУпАП та закрити провадження за відсутністю в його діях складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 72-77, 241-243, 246, 250, 294-295 КАС України, ст. ст. 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Стельмаха Романа Юрійовича, інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Купрієць Віктора Володимировича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати дії інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Стельмаха Романа Юрійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністратвиної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК №975521 від 26 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи Шостим апеляційним адміністративним судом.

Суддя О.О. Астахова

Повний текст рішення виготовлено 14 грудня 2018 року.