Справа № 638/916/19
Суддя: Семіряд І. В.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/916/19
Провадження № 2-а/638/182/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Дзержинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Семіряд І. В.

за участю секретаря Тягунової Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харків справу за адміністративним позовом за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №4 УПП у Харківській області Посполітака Сергія Мирославовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовною заявою до інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №4 УПП у Харківській області Посполітака С.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.11.2018 об 9 год. 00 хв інспектор патрульної поліції роти №3 батальйону №4 УПП у Харківській області Посполітак С.М. зупинив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та попросив пред`явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). Всі вищезазначені документи, окрім полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Позивачем були пред`явлені. Після цього інспектором патрульної поліції роти №3 батальйону №4 УПП у Харківській області Посполітаком С.М., було винесено постанову серії МК №425859 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 гривень. Позивач із постановою інспектора поліції не згоден, посилаючись на те, що відповідно до до п.21.2.ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Оскільки позивач правил дорожнього руху не порушував та не був учасником дорожньо-транспортної пригоди, однак інспектор все одно вимагав пред`явлення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що суперечить вимогам закону.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відстуності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач інспектор патрульної поліції роти №3 батальйону №4 УПП у Харківській області Посполітак С.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Справа розглядається у відповідності до ч.3ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи, вбачається, що 20.11.2018 року інспектором патрульної поліції роти №3 батальйону №4 УПП у Харківській області Посполітаком Сергієм Мирославовичем, було винесено постанову серії МК №425859 від 20.11.2018 року в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до п.п.21.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Таким чином, контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється поліцейськими у двох випадках: при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та коли поліцейський оформляє матеріали ДТП, в якому водій є учасником.

Тобто, доки поліцейський не почне складати протокол про адміністративне правопорушення на водія за вчинення якогось правопорушення, у нього немає підстав вимагати від водія пред`явити поліс страхування.

Згідно постанови серія НК №425859, винесену 20.11.2018 Позивач притягується до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.126 КУпАП.

У відповідності до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи міститься копія постанови серія НК №425859, винесеної 20.11.2018, в якій зазначається, що ОСОБА_1 не мав при собі, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 ґ) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Окрім того, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних доказів порушення позивачем вимог ПДР України. Тобто, в порушення вказаних норм КУпАП, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно власними припущеннями щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

Для того, що притягнути особу до адміністративної відповідальності необхідна наявність вини відповідної особи у вчиненому правопорушенні, яка підтверджена належними доказами.

Одними із таких доказів, відповідно до статті 251 КУпАП є зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки.

Окрім того, інспектором не було відібрано пояснень ОСОБА_1 , не встановлені очевидці та не відібрано від них пояснень.

В матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, крім оскаржуваної постанови.

Так, при винесені постанови про адміністративне правопорушення, відповідач під час винесення оскаржуваної постанови в порушення вимог, статей 245, 247, 251, 252 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не перевіривши наявності складу правопорушення, у зв`язку з чим за наслідками розгляду вказаної справи, прийняв постанову яка суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Відповідач в у судове засідання не з`явився, будь- яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача.

Не з`являючись у судове засідання відповідач усвідомлює, погоджується та несе ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з`ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відео-фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху в частині проїзду на червоний сигнал світлофора. Оскаржувана постанова не містить доказової бази вчинення правопорушення.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Зазначені правові позиції викладені у постановах № 524/5536/17 від 15.11.2018, №338/855/17 від 26.04.2018, № 338/1/17 від 26.04.2018 Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №4 УПП у Харківській області Посполітака Сергія Мирославовича про визнання незаконною та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії МК №425859 від 20.11.2019 року та закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя І. В. Семіряд