Справа № 132/1536/19
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

17 травня 2019 р. Справа № 132/1536/19

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду з Калинівського районного суду Вінницької області в порядку статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою-підприємцем, встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою-підприємцем, встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01 січня 2019 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1921 гривню.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати акт (довідку) фактичної перевірки недостовірним та таким, що не відповідає вимогам пункту 6 наказу Державної податкової адміністрації України №984 "Про затвердження порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства" та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області №83/02/32/ від 14 березня 2019 року про застосування фінансових санкцій.

Тобто, у позовній заяві одночасно заявлено майнову вимогу (щодо скасування рішення) та немайнову вимогу (щодо визнання акту фактичної перевірки таким, що не відповідає вимогам наказу).

Таким чином, позивачу слід здійснити оплату судового збору в розмірі 1921 гривні за звернення до суду з майновою вимогою та 768,40 гривень за звернення до суду з немайновою вимогою.

При цьому, як на підставу для несплати судового збору позивач посилається на статтю 383 КАС України.

Однак, посилання позивача на статтю 383 КАС України як на підставу для несплати судового збору є помилковим, адже позивач звертається до суду не в порядку, визначеному статтею 383 КАС України, якою врегульовано особливості звернення до суду в порядку судового контролю. Більше того, норми статей 160 та 161 КАС України, якими визначено вимоги до позовної заяви, не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку із чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви встановленим вимогам.

Окрім того, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, у позовній заяві не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номеру і серії паспорту позивача та ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача, а також номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти.

Відтак, позивачу слід надати суду інформацію із відомостями про реєстраційний номер облікової картки платника податків або номеру і серії паспорту позивача та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача, а також вказати номери засобів зв`язку, офіційні електронні адреси або адреси електронної пошти.

Також позовна заява не відповідає вимогам, що визначені пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України.

Так, у пункті 4 частини 5 статті 160 КАС України йдеться про те, що в позовній заяві, окрім іншого, зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Із позовної заяви слідує, що позивачем як відповідачів визначено Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Однак, позивачем всупереч пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України не сформовано вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Більше того, суд звертає увагу позивача на положення частини 3 статті 46 КАС України, згідно із якими відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Громадяни України можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень у випадках, визначених частиною 4 статті 46 КАС України.

Відтак, позивачу слід визначитись із кількістю відповідачів та за потреби вказати зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Ще однією підставою для залишення позовної заяви без руху є невідповідність її частині 11 статті 160 КАС України, у якій зазначено, що у позовній заяві значається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, позивачем не виконано вимог частини 11 статті 160 КАС України.

Отже, позивачу слід надати суду власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вказані недоліки свідчать про невідповідність поданої позовної заяви вимогам, встановленим статтею 160 КАС України.

За правилами, визначеними частиною 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 7-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 293 КАС України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович