Справа № 817/775/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/1561/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Глушка І.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року, головуючий суддя Щербаков В.В., ухвалене о 18:08 год. у м. Рівному, повний текст якого складено 22.10.2018 року, у справі за адміністративним позовом Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та часткове скасування акту, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року позивач Рівненське ОВКП водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» звернулося в суд з позовом до ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, в якому просило визнати протиправним та частково скасувати акт від 04.12.2015 року №364/17-16-22-02/03361678 про результати виїзної планової перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року в частині пункту 3.5.5.1 «Податок на доходи фізичних осіб» Розділу 3.5.5; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.12.2015 року № в сумі 1 344 208,62 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що висновки акта перевірки, на підставі якого прийняті оскаржене рішення, не ґрунтуються на достовірних, об`єктивних та належним чином встановлених і відображених у акті даних, адже не враховано висновки суду, викладені в судовому рішенні від 13.05.2014 року у справі №817/1142/14, а тому не відповідають фактичним обставинам та суперечать чинному законодавству.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 18.12.2015 року № в частині застосування до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 1 335 268,37 грн. (один мільйон триста тридцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень тридцять сім копійок); в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом попередньої інстанції не досліджувалось наявність коштів на рахунках позивача за 2014 рік, відтак висновки про те, що вилучених коштів вистачило б на сплату податку з доходів фізичних осіб за 2014 рік є такими, що не ґрунтуються на повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи і підтвердженими доказами, а встановлені судом обставини суперечать одне одному.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та протиправним та повністю підтримала доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представники позивача заперечили проти апеляційної скарги, вважають оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ДПІ у м. Рівному проведено виїзну планову перевірку РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, за результатами якої був складений акт від 04.12.2015 року №364/17-16-22-02/03361678 (далі акт перевірки).

На підставі встановлених в акті перевірки порушень ДПІ у м. Рівному сформовано для РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» податкове повідомлення-рішення від 18.12.2015 року №, відповідно до якого позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб на суму 1 344 208,62 грн. (8 940,25 грн. - за основним платежем, 1 335 268,37 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)).

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що вилучення відповідачем коштів у справі №817/1142/14 в рахунок погашення податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб в сумі 1 961 450,71грн. за рахунок готівки, що належала позивачу, яке визнано судом протиправним, призвело до неможливості позивачем вчасно сплатити кошти по податку з доходів фізичних осіб.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV вказаного Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV вказаного Кодексу.

Підпунктом 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 ПК України визначено, що платником податку з доходів фізичних осіб є, зокрема, податковий агент.

Згідно з нормами підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5, 168.1.6 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду. Для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном «граничний термін сплати до бюджету податку» розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

Так, відповідно до підпункту 127.1 статті 127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Отже, відповідальність за правопорушення, передбачене статтею 127 ПК України, настає у разі, коли платник податків, у тому числі податковий агент, допускає бездіяльність щодо нарахування, утримання та/або сплати (перерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника.

Так, матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується невчасність сплати позивачем платежів по податку з доходів фізичних осіб, зокрема: 30.01.2014 року на суму 226 777,58 грн., 02.03.2014 року на суму 211307,88 грн., 30.03.2014 року на суму 133094,06 грн., 30.04.2014 року на суму 103 705,92 грн., 30.05.2014 року на суму 131991,60 грн., 30.07.2014 року на суму 233 360,46 грн., 30.08.2014 року на суму 394 903,39 грн., 30.09.2014 року на суму 138 496,81 грн., 30.10.2014 року на суму 29 607,78 грн., 30.11.2014 року на суму 167 492,09 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що вилучення відповідачем коштів у справі №817/1142/14 в рахунок погашення податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб в сумі 1 961 450,71 грн. за рахунок готівки, що належала позивачу, яке визнано судом протиправним, не може свідчити про неможливість позивачем вчасно сплатити кошти по податку з доходів фізичних осіб.

Крім цього, вилучення коштів відбувалось у період з червня 2014 року по грудень 2014 року, а кошти по податку з доходів фізичних осіб позивачем не сплачувалось впродовж цілого 2014 року.

Також не можна дійти висновку про те, що даних коштів вистачило б на сплату податку з доходів фізичних осіб за 2014 рік по строках сплати, оскільки позивачем цього не доведено в судовому порядку, а даний факт не може слугувати підставою для звільнення позивача від відповідальності за порушення вимог податкового законодавства.

Відтак, застосування відповідачем щодо позивача штрафних санкцій у сумі 1 335 268,37грн. за невчасну сплату податку з доходів фізичних осіб є правомірним, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Щодо відмови в задоволенні решти позовних вимог позивач не оскаржує.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області задовольнити, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у справі №817/775/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
І. В. Глушко

Повний текст постанови складено 17.05.2019 року.