Справа № 190/222/19(2-а/190/5/19)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2019 року м. Дніпросправа № 190/222/19
провадження №2-а/190/5/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року (суддя Митошоп В.М.) у справі №190/222/19 (провадження №2-а/190/5/19) за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Горб Владислава Олександровича, треті особи: Дочірнє підприємство "Дніпропетровський облавтодор "Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліціїі про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №879802 від 29.01.2019 року, винесену старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Горб Владиславом Олександровичем.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає про те, що 29.01.2019р. відповідачем відносно нього складено оскаржувану постанову, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за ч.1 ст.140 КУпАП. За змістом вказаної постанови позивач, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив своєчасних заходів по обробці протиожеледними матеріалами проїзної частини, по якій мається ожеледиця у вигляді снігового накату, чим порушив п.п.3.1.16 ДСТУ 3587-97. Позивач вважає дане рішення відповідача протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, посилаючись на наступне. Так, як зазначає позивач, відповідачем під час винесення спірної постанови в порушення вимог ст.280 КАС України не було з`ясовано осіб, на яких законом покладено обов`язки з утримання автомобільних доріг загального користування у Дніпропетровській області, а також не було з`ясовано коло посадових обов`язків позивача та межі його відповідальності. Крім цього, в постанові відповідачем не зазначено конкретного місця вчинення правопорушення та конкретної норми відповідного ДСТУ, іншого нормативно-правового акту в цій сфері, яку, за висновками інспектора патрульної поліції, порушив позивач. Позивач вказує на те, що відповідно до його посадової інструкції як начальника філії «П`ятихатський райавтодор» до його посадових обов`язків не належить забезпечення зимового утримання траси М04 щодо очищення від снігу і ожеледиці; вжиття

заходів, що негативно впливають на безпеку руху, та прийняття рішень щодо ремонту та утримання автомобільних доріг. Позивач наголошує на тому, що філія «П`ятихатський райавтодор» є структурним підрозділом без права юридичної особи ДП «Дніпровський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», при цьому, а ні філія, а ні дочірнє підприємство не є власниками будь-яких автомобільних доріг та не є відповідальними за утримання автомобільних доріг. Отже, за позицією позивача, працівники та посадові особи як філій, так само і дочірнього підприємства не є суб`єктами адміністративного правопорушення за ч.1 ст.140 КУпАП.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено, а саме: визнано незаконною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №879802 від 29.01.2019 року, винесену старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Горб Владиславом Олександровичем.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за ч.1 ст.140 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, суб`єкт адміністративного правопорушення спеціальний, а саме: посадова особа, відповідальна за утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд. Втім, під час судового розгляду справи, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що відповідно до посадових обов`язків позивача, станом на час винесення спірної постанови, на останнього був покладений обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги. Також, відповідачем не доведено того факту, що станом на день складання постанови філія «П`ятихатський райавтодор» ДП «Дніпровський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» була відповідальною за утримання та ремонт автодороги Т-0419 М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварино», а позивач, як посадова особа філії, був відповідальний за виконання пп.1.5 ПДР України, п.3.1.16 ДСТУ 3587-97. З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП та наявність правових підстав для скасування спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Доводи заявника апеляційної скарги фактично зводяться до того, що під час винесення оскаржуваного рішення відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєного правопорушення, обгрунтовано виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відносно висновків суду першої інстанції про те, що інспектором патрульної служби не було доведено факт вчинення правопорушення належними та допустимими доказами, заявник апеляційної скарги вказує на те, що обов`язок по доказуванню обставин покладається і на позивача, який заперечував факт вчинення правопорушення, але жодних доказів цьому позивачем суду надано не було. Крім цього, скаржник вказує на те, що суд першої інстанції, скасувавши постанову відповідача, не закрив провадження по справі, чим порушив положення ч.3 ст.286 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 29 січня 2019 року старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Горб Владиславом Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №879802, згідно якої ОСОБА_1 , на а/д (Т-0419) М-04 «Знамянка-Луганськ-Ізварено», будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив своєчасних заходів по обробці протиожеледними матеріалами проїзної частини, по якій мається ожеледиця у вигляді снігового накату 7 см, чим порушив норми і стандарти утримання доріг п.п.3.1.16 ДСТУ 3587-97.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що суб`єкт вказаного адміністративного правопорушення - спеціальний, а саме: посадова особа, відповідальна за утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що на час складання відповідачем оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач займав посаду начальника філії "Пятихатський райавтодор" Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (а.с.9).

Як вбачається з мотивувальної частини постанови про накладення адміністративного стягнення серії АР №879802 від 29.01.2019 року, адміністративне правопорушення, вчинення якого ставиться позивачу в вину, полягає у тому, що він, на а/д (Т-0419) М-04 «Знамянка-Луганськ-Ізварено», будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив своєчасних заходів по обробці протиожеледними матеріалами проїзної частини, по якій мається ожеледиця у вигляді снігового накату.

Пунктом 1 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, (далі - Єдині правила) встановлено, що Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди (далі - дорожні об`єкти) в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів (далі - дорожньо-експлуатаційні організації) і користувачів.

Згідно з пунктом 2 Єдиних правил визначено, що ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Під час судового розгляду справи відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що на час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення філія "Пятихатський райавтодор" дочірнього підприємства Державної Акціонерної компанії "Автомобільні дороги України", начальником якої є позивач, була відповідальною за утримання та ремонт автодороги Т-0419 М-04 «Знамянка-Луганськ-Ізварено» 112 км - 115 км.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо недоведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП.

Відповідно до норм встановлених статтею 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вищевказані положення норм права під час вирішення справи судом першої інстанції не було враховано, що є підставою для зміни судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 327, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року по справі №190/222/19 (провадження №2-а/190/5/19) змінити, шляхом доповнення резолютивної частини рішення абзацом наступного змісту:

«Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.140 КУпАП - закрити».

В іншій частині рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року по справі №190/222/19 (провадження №2-а/190/5/19) - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 16.05.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк