Справа № 520/8942/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 р.Справа № 520/8942/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калитки О. М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 29.11.18 року по справі № 520/8942/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про 1) визнання протиправною бездіяльності щодо нездійснення виплати пенсії з 01.04.2016 р. по 20.12.2016 р., 2) стягнення недоплаченої пенсії за період з 01.04.2016 р. по 20.12.2016 р. у розмірі 21.418,22 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність щодо нездійснення виплати пенсії з 01.04.2016 р. по 20.12.2016 р.;

- стягнути недоплачену пенсію за період з 01.04.2016 р. по 20.12.2016 р. у розмірі 21.418,22 грн.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що ГУ ПФУ Харківської області протиправно поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 на виконання Рішення Конституційного суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 не з 01.04.2016р. (як з моменту припинення виплат), а з дати ухвалення Конституційним судом України рішення від 20.12.2016р. №7-рп/2016, що є протиправним та таким, що не відповідає закону.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 29.11.2018 року позов - задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вирішити по суті із прийняттям письмового рішення питання про виплату ОСОБА_1 пенсії за період 01.04.2016р. - 20.12.2016р. з урахуванням рішення Верховного Суду від 15.02.2018р. у зразковій справі №820/6514/17.

У решті вимог позов - залишено без задоволення.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивачу з 01.01.2015р. була призначена пенсія у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, те деяких інших осіб».

Згідно з наданими владним суб`єктом документами на користь позивача були проведені платежі за пенсією: за січень 2016р. - 2.486,76грн., за лютий 2016р. - 2.486,76грн., за березень - 2.246,11грн. за грудень 2016р. - 969,00грн.

Отже, позивачем оскаржена до до суду бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії за період 01.04.2016р.-20.12.2016.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на одержання пенсії за період 01.01.2016р.-31.12.2017р. (що поглинає спірний період 01.04.2016р.-20.12.2016р.) підтверджено рішенням Верховного Суду від 15.02.2018р. у зразковій справі №820/6514/17.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Проведеним судовим розглядом з`ясовано, що у спірних правовідносинах відповідач як владний суб`єкт не забезпечив реалізації управлінської функції з дотриманням вимог ч.2 ст.19 Конституції України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи зазначає, що підставою для бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо невиплати пенсії за спірний період, є: 1) приписи Закону України від 24.12.2015р. №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким перше речення ч.1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було викладено у наступній редакції: тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються; 2) подія працевлаштування позивача на державну службу.

Проте, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано до суду доказів працевлаштування позивача.

Щодо посилась відповідача на наказ ТУ ДСА в Харківській області від 28.09.2016р. №01-08/26 (про призначення ОСОБА_1 на посаду керівника апарату Валківського районного суду Харківської області з присвоєнням дев`ятого рангу державного службовця), колегія суддів зазначає, що припинення виплат за пенсією, яке відбулось 01.04.2016р. за хронологічно передує даті 28.09.2016р., коли позивач був працевлаштований на державну службу.

Отже, наказ про призначення особи на посаду від 28.09.2016р. об`єктивно не є підставою для припинення пенсійних виплат ОСОБА_1 з 01.04.2016р.

З матеріалів справи вбачається, що листом ГУ ПФУ в Харківській області від 25.05.2018р. №3164/К-14 (а.с.8) також підтверджені обставини невиплати позивачу пенсії з 01.04.2016р. по 20.12.2016р. з причини дії запровадженого Законом України від 24.12.2015р. №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» застереження у виплаті пенсій особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу".

Окрім того, цим же листом визнані обставини невиплати позивачу пенсії за період з 01.01.2017р. по 31.09.2017р. з причини дії Закону України від 06.12.2016р. №1774-VIII (положення якого запроваджували аналогічне застереження) і до втрати юридичної сили таким застереженням відповідно до Закону України від 03.10.2017р. №2148-VIII.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_1 приписів Закону України від 24.12.2015р. №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та припинення виплати позивачу пенсії з 01.04.2016р., оскільки матеріалами справи підтверджено, що на посаду державного службовця, відповідно до наказу ТУ ДСА в Харківській області №01-08/26 "Про призначення ОСОБА_1 на посаду керівника апарату Валківського районного суду Харківської області з присвоєнням дев`ятого рангу державного службовця", позивача призначили 28.09.2016 року.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у спірних правовідносинах діяло не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, чим порушені права та інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року по справі № 520/8942/18 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року по справі № 520/8942/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Калитка В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 20.05.2019 року