Справа № 440/843/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2019 року м. ПолтаваСправа №440/843/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також відповідач), у якому просила:

визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 12.02.19 №2172-51/1602 про сплату податкового боргу з єдиного податку у розмірі 4611,80 грн;

зобов`язати відповідача вчинити дії щодо списання податкового боргу зі сплати єдиного податку у розмірі 4680,00 грн відповідно до статті 101 Податкового кодексу України та Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.13 №577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.13 за №1844/24376, з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю визначення відповідачем податкового обов`язку ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку. За твердженням позивача, з вересня 2015 року, у зв`язку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції, з огляду на загрозу життю та здоров`ю, вона виїхала з місця постійного проживання м. Алчевськ Луганської області до м. Горішні Плавні Полтавської області. З урахуванням наведеного, позивач вважала, що визначена у спірній податковій вимозі сума податкового боргу має бути списана як безнадійна на підставі сертифіката Полтавської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю /а.с. 37/. При цьому зауважив, що ФОП ОСОБА_1 13.05.16 взято на облік як платника податків у Горішньоплавнівському відділенні Кременчуцької ОДПІ, а з 1.06.16 позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності. Станом на 11.02.19 в інтегрованій картці платника було відображено недоїмку зі сплати єдиного податку у розмірі 779,19 грн та пені у розмірі 3832,61 грн. У зв`язку зі злиттям інтегрованих карток платника податків ФОП ОСОБА_1 станом на 19.03.19 контролюючим органом відкориговані значення неправомірно нарахованої пені у розмірі 3783,18 грн, а борг зі сплати єдиного податку становить 664,98 грн основного платежу та 97,48 грн пені. А оскільки податковий борг у повному обсязі не сплачено, підстави для формування нової податкової вимоги відсутні, оскаржена податкова вимога вважається чинною.

Інші заяви по суті справи від сторін до суду не надходили.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.19 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

При цьому суд звертає увагу на те, що зазначення представником відповідача у прохальній частині відзиву про розгляд справи за участю представника Головного управління ДФС у Полтавській області не є клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, оскільки відповідне клопотання не відповідає вимогам статті 167, частин п`ятої, сьомої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстрована як фізична особа - підприємець з 26.08.08. У період з 1.01.12 по 20.04.15 позивач перебувала на обліку як платник податків у Алчевській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Луганській області, що сторонами не заперечується.

Довідкою Північного відділення Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області від 16.05.18 вих. №ФОП/180/12-36, копію якої залучено до матеріалів справи /а.с. 17-18/, підтверджено, що на момент зняття ФОП ОСОБА_1 з обліку у Луганській ОДПІ згідно АС "Податковий блок" обліковувалась заборгованість зі сплати єдиного податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) загалом у розмірі 6413,41 грн, що виникла за період з 20.10.14 по 20.12.16.

20.04.15 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис №5005537 про припинення ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності за власним рішенням /а.с. 17/.

Натомість, 13.05.16 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис №0006030 про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 /а.с. 16/.

З 13.05.16 позивач перебуває на обліку як платник податків у ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) відділенні Кременчуцької ОДПІ /а.с. 16 - зворот/ та є платником єдиного податку першої групи, що підтверджено копією витягу з Реєстру платників єдиного податку від 14.09.17 №665 /а.с. 15/.

1.11.18 позивач надіслала Головному управлінню ДФС у Полтавській області заяву про списання податкового боргу /а.с. 21, у т.ч. зворот/, до якої додала копії сертифікатів про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №№8160, 8161, виданих 22.06.18 Полтавською торгово-промисловою палатою /а.с. 19, 20/.

Відомості про розгляд цієї заяви відповідачем не надані.

Головним управлінням ДФС у Полтавській області 12.02.19 сформовано податкову вимогу №2172-51/1602, якою повідомлено ФОП ОСОБА_1 про наявну станом на 11.02.19 суму податкового боргу зі сплати єдиного податку з фізичних осіб загалом у розмірі 4611,80 грн (у т.ч., 779,19 грн - основний платіж, 3832,61 грн - пеня) /а.с. 22/.

Не погодившись зі спірною вимогою, позивач оскаржила її до суду.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА /у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин/.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства /пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України/.

За змістом підпунктів 14.1.153, 14.1.156, 14.1.175 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу; податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк); податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктами 59.1, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.17 №610, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.07.17 за №902/30770 (надалі - Порядок №610), податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №610 визначено, що податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів.

Як визначено пунктом 101.1 статті 101 Податкового кодексу України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з пунктом 101.5 статті 101 Податкового кодексу України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У відповідності до підпункту 4 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказ Міністерства доходів і зборів України від 10.10.13 №577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.13 за №1844/24376 (надалі - Порядок №577), під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Такий факт непереборної сили підтверджується, зокрема, Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Пунктами 4.1, 4.2 Порядку №577 визначено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

Указом Президента України від 14.04.14 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.14 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Розпорядженням від 30.10.14 №1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до вказаного Розпорядження до зазначених населених пунктів належить у тому числі і м. Алчевськ (Алчевська міська рада) Луганської області.

Крім того, згідно з додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2.12.15 №1275-р, м. Алчевськ (Алчевська міська рада) Луганської області віднесено до населених пунктів де здійснювалася антитерористична операція.

Верховною Радою України прийнято Закон від 2.09.14 №1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", статтею 10 якого визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджувала про відсутність у неї обов`язку зі сплати єдиного податку з фізичних осіб, про який зазначено у податковій вимозі Головного управління ДФС у Полтавській області від 12.02.19 №2172-51/1602.

Оцінюючи наведенні доводи позивача, суд виходить з такого.

Як зазначено представником відповідача у відзиві на позов, станом на 19.10.18 податковий борг зі сплати ФОП ОСОБА_1 єдиного податку з фізичних осіб складав 1437,19 грн. При цьому, цей борг виник у зв`язку з несплатою позивачем щомісячних нарахувань у розмірі 226,55 грн по строку сплати 20.10.14, 20.11.14, 20.12.14, 20.01.15, 20.02.15, 20.03.15, 20.04.15.

Тобто, відповідачем фактично обліковано податковий борг, що виник у період перебування ФОП ОСОБА_1 на обліку як платника податків у Північному відділенні Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області /а.с. 17-18/.

При цьому у цей період місто Алчевськ, у якому фактично проживала та була зареєстрованою позивач, відносилось до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Залученою до матеріалів справи копією сертифіката №8160 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданого 22.06.18 за вих. №257/02-06 Полтавською торгово-промисловою палатою, підтверджено дію форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період з 1.07.14 по 20.04.15 щодо виконання ФОП ОСОБА_1 обов`язку зі сплати єдиного податку /а.с. 20/.

З урахуванням наведеного, податковий борг ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку з фізичних осіб за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року загалом у розмірі 1525,29 грн має бути визнаним безнадійним в силу положень підпункту 101.2.4 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, відповідно до якого під терміном "безнадійний" розуміється податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

У свою чергу, підстави для нарахування позивачу податкового зобов`язання зі сплати єдиного податку з фізичних осіб з 20.04.15 відсутні у зв`язку з внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності за власним рішенням, що не заперечується відповідачем.

Доводи представника відповідача про відсутність інформації щодо скасування свідоцтва про сплату єдиного податку, виданого ФОП ОСОБА_1 з 1.01.12, не впливають на висновок суду про відсутність у позивача обов`язку зі сплати єдиного податку з 20.04.15 по дату повторної реєстрації підприємницької діяльності (13.05.16), оскільки наявність такого обов`язку пов`язана саме з фактом реєстрації фізичною особою підприємницької діяльності, а не фактом видачі свідоцтва.

Матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 1.11.18 надіслала на адресу Головного управління ДФС у Полтавській області заяву про списання податкового боргу /а.с. 21, у т.ч. зворот/, до якої додала копії сертифікатів про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №№8160, 8161, виданих 22.06.18 Полтавською торгово-промисловою палатою /а.с. 19, 20/.

Однак, відповідачем на вимогу суду (ухвала від 18.03.19) не надано відомостей про розгляд цієї заяви.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, як визначено частинною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому в силу положень частини третьої статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частиною восьмою цієї статті визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

А відповідно до частини дев`ятої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Оскільки відповідачем не надано доказів розгляду заяви ФОП ОСОБА_1 від 1.11.18 про списання податкового боргу у відповідності до вимог Порядку №577, суд дійшов висновку, що така заява контролюючим органом не розглянута.

У взаємозв`язку з наведеним суд зауважує, що бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

За таких обставин, суд, керуючись приписами частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у їх взаємозв`язку з положеннями пункту 4 частини першої статті 5, абзацу другого частини четвертої статті 245 цього Кодексу, з метою належного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнавши протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Полтавській області щодо нерозгляду заяви ФОП ОСОБА_1 від 1.11.18 про списання боргу та зобов`язавши відповідача розглянути відповідну заяву з урахуванням висновків суду.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 12.02.19 №2172-51/1602 про сплату податкового боргу з єдиного податку у розмірі 4611,80 грн, суд дійшов такого висновку.

Залученим до матеріалів справи зворотнім боком ІКП ФОП ОСОБА_1 за платежем 18050400 "Єдиний податок з фізичних осіб" підтверджено, що станом на дату формування податкової вимоги за особовим рахунком позивача обліковувалась переплата з єдиного податку у розмірі 106,31 грн /а.с. 38/.

Таким чином, заборгованість зі сплати єдиного податку у позивача за період з 1.06.16 на дату формування спірної податкової вимоги була відсутня.

У відзиві на позов представник відповідача стверджував, що за даними ІКП платника станом на 11.02.19 сума податкового боргу становила 4611,80 грн, у т.ч.: основний платіж - 779,19 грн, пеня - 3832,61 грн.

Однак, наведені доводи не підтверджені документально, адже додані до відзиву витяги з ІКП не містять відомостей про наявність боргу у зазначеному розмірі.

Водночас зі змісту наданого разом з відзивом на позов розрахунку податкового боргу ФОП ОСОБА_1 /а.с. 53/ судом встановлено, що станом на 17.01.19 податковий борг зі сплати єдиного податку загалом становив 4401,54 грн, з них: 568,93 грн - основний платіж, 3832,61 грн - пеня. При цьому відповідні нарахування проведені на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 12.12.11 №13456, що є підставою для висновку про здійснення відповідних нарахувань на безнадійну суму податкового боргу, адже зазначена заява стосувалась здійснення позивачем підприємницької діяльності на території проведення антитерористичної операції до моменту припинення підприємницької діяльності у квітні 2015 року. А відтак, відповідні нарахування проведені безпідставно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем факту наявності у ФОП ОСОБА_1 станом на 11.02.19 податкового боргу зі сплати єдиного податку загалом у розмірі 4611,80 грн, у т.ч.: 779,19 грн - за основним платежем та 3832,61 грн пені.

Стосовно посилань представника відповідача на те, що станом на 29.03.19 податковий борг ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку становить 664,98 грн основного платежу та 97,48 грн пені суд зазначає, що у будь-якому випадку такий борг виник вже після формування спірної податкової вимоги. До того ж, загальна сума такого боргу не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1020,00 грн), що унеможливлює формування податкової вимоги в силу положень абзацу третього пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України.

За вищевикладених обставин, зважаючи на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт наявності у ФОП ОСОБА_4 податкового обов`язку станом на дату формування податкової вимоги від 12.02.19 №2172-51/1602, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її формування.

Відтак, зазначену податкову вимогу належить визнати протиправною та скасувати, а позов ФОП ОСОБА_5 у цій частині задовольнити.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ФОП ОСОБА_1 частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2689,40 грн /а.с. 5/, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 6, 7/.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

А відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що спір у даній справі виник у зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень протиправного рішення та допущенням бездіяльності, суд вважає за доцільне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у повному розмірі, тобто 2689,40 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 12 лютого 2019 року №2172-51/1602.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Полтавській області щодо нерозгляду заяви фізичної особи - підприємця Коваль Анни Олександрівни від 1 листопада 2018 року про списання боргу.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Полтавській області (; вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014) розглянути заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ) від 1 листопада 2018 року про списання боргу з урахуванням висновків суду.

У задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про зобов`язати Головного управління ДФС у Полтавській області вчинити дії щодо списання податкового боргу зі сплати єдиного податку у розмірі 4680,00 грн відповідно до статті 101 Податкового кодексу України та Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.13 №577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.13 за №1844/24376, відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (; вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_3 ) судові витрати у розмірі 2689,40 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят дев`ять гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба