Справа № 540/795/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/795/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення про розмір поновленої пенсії та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі-відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про розмір поновленої пенсії від 12.10.2018р. та зобов`язати відповідача провести поновлення позивачу виплати пенсії за віком з 22.02.2017р., у розмірі відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши показники середньої заробітної плати за три роки до дня звернення позивача до УПФУ в розмірі 3764,40 грн., з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 27.10.2017 року, яким було визнано право позивача на поновлення та виплату пенсії з 22.02.2017 року та відповідно до якого відповідач був зобов`язаний поновити нарахування з 22.02.2017 року та виплачувати пенсію ОСОБА_1 в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ст.. 28 та 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з подальшим її перерахунком у зв`язку зі змінами пенсійного законодавства, Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області в листі від 12.10.2018 року повідомив позивача по те, що йому було поновлено виплату пенсію в розмірі з 22.02.2017 року - 949,00 грн., та з 01.10.2017 року - 1312,00 грн.

Позивач не погоджується із зазначеними розрахунками УПФУ поновленої йому пенсії, з огляду на те, що при розрахунку вказаної пенсії відповідачем допущені помилки і порушення законодавства, а саме: не враховані вимоги законодавства стосовно мінімального розміру пенсії; не врахований показник середньої заробітної плати у розмірі 3 764,40 грн.; не проведено індексації та компенсації втрати частини доходів відповідно до чинного законодавства; зазначено що позивач на день поновлення пенсії і до сьогодні - «Працює»; не правильно вказаний стаж 15 років, замість підтверджених 30 років; не виконано перерахунку відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії.

На підставі вищевикладеного позивач вважає, що діяльність відповідача щодо поновлення виплати йому пенсії у розмірі, без відповідного перерахунку та нижчому за встановлений законодавством, має бути визнана протиправною. Відповідача слід зобов`язати здійснити поновлення виплати позивачу пенсії за віком з 22.02.2017 року у розмірі відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши показники середньої заробітної плати за три роки до дня звернення позивача до УПФУ, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 19.04.2019р. провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) відповідно до положень ст.263 КАС України.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що останній не визнає позовні вимоги з огляду на наступне. На підставі постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 27.10.2017р., поновлено пенсію ОСОБА_1 з 22.02.2017. В серпні 2018 року позивач отримав доплату двома відомостями, у розмірі 20672,25 грн. за період з 22.02.2017 по 31.07.2018 та 1435,00 грн. за серпень 2018 року. Розмір пенсії позивача з 22.02.2017 склав - 949,00 грн. Пенсійні кошти зараховуються кожного 5 числа на особистий рахунок пенсіонера до банківської установи Ощадбанк.

Щодо обчислення суми пенсії відповідач звернув увагу на те, що поновлення, виплата пенсії, здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам, що діяло на дату призначення пенсії. Заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації). Оскільки відповідної заяви від позивача не надходило, підстав щодо витребування архівної пенсійної справи з органів, які призначали пенсію на території АР Крим відсутні. З метою виконання Постанови суду від 27.10.2017 р. та у зв`язку з тим, що у архівна пенсійна справа відсутня, а також не надано до управління Фонду довідок про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців підряд до липня 2000 року, оригіналу трудової книжки, або копії завіреної належним чином, розрахунок пенсії проводився без врахування заробітної плати, виходячи з мінімального страхового стажу 15 років.

На підставі викладеного відповідач вважає рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 27.10.2017р., виконаним в повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства, а позов необґрунтованим. З огляду на викладене просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 13.05.2019р. судом витребувані додаткові докази, а саме пенсійна справа позивача. На виконання вказаної ухвали відповідачем надані письмові пояснення про те, що пенсійна справа у останнього відсутня.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22.09.1999р. позивачу була призначена пенсія за віком, яка виплачувалась йому до виїзду за кордон, що підтверджено трудовою книжкою позивача. 26.11.2000р. позивач виїхав з України на постійне проживання до Ізраїлю . Після його виїзду за кордон - виплата пенсії була припинена.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 27 жовтня 2017 року у справі № 653/2918/17, залишеною без змін Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року, зобов`язано Генічеське об`єднане управління ПФУ в Херсонській області поновити нарахування з 22 лютого 2017 року та виплачувати з 22 лютого 2017 року пенсію позивачу в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ст.28 та 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з подальшим її перерахуванням у зв`язку зі змінами пенсійного законодавства.

Ухвалою від 06.04.2018 року у адміністративній справі №653/2918/17 виправлено описку в резолютивній частині постанови від 27.10.2017 року.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018р. замінено відповідача Генічеське об`єднане управління ПФУ Херсонської області на Головне управління ПФУ в Херсонській області.

Листом №2469/03-04 від 12.10.2018р. відповідачем повідомлено про те, що на виконання постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 27.10.2017р. у справі №653/2918/17 Пенсійним фондом проведено поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 22.02.2017р.

Не погоджуючись із розрахунками поновленої позивачу пенсії позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи вказані правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до статті частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 2 статті 5 КАС України передбачено те, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В цьому контексті суд звертає увагу на те, що не залежно від способу захисту порушеного права, основними ознаками якого є те, що спосіб захисту не суперечить закону, а також забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, судовий захист порушеного права відбувається, виключно, за наявності порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них.

Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

У пункті 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 вказано, що верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у право кожної людини на свободу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Завданням адміністративного судочинства, згідно зі ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Водночас суд відмічає, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що предмет і мета Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 13 січня 2011 року, п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити реальне поновлення порушеного права.

Судом встановлено, що постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 27.10.2017р. визнано противоправною відмову Генічеського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в поновленні нарахування та виплати пенсії та зобов`язано Генічеське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області поновити нарахування з 22 лютого 2017 року та виплачувати з 22 лютого 2017 року пенсію ОСОБА_1 в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, у відповідності до ст.28 та 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з подальшим її перерахуванням у зв`язку зі змінами пенсійного законодавства.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2018р. замінено відповідача Генічеське об`єднане управління ПФУ Херсонської області на Головне управління ПФУ в Херсонській області.

На виконання постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 27.10.2017р. у справі №653/2918/17 ГУ ПФУ в Херсонській області проведено поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 22.02.2017р. в розмірі 949,00 грн., а з 01.10.2017р. - 1312,00 грн.

Отже, право позивача на отримання пенсії встановлено в межах справи №653/2918/17, рішення в якій набрало законної сили. Крім того, цим же рішенням установлений розмір пенсії, яку відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу.

Позивачем в межах даної справи фактично оскаржується рішення суб`єкта владних повноважень-відповідача, прийнятого на виконання постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 27.10.2017р. у справі №653/2918/17, в частині розрахунку суми пенсії, оскільки вважає, що розмір пенсії має становити 3764,40 грн. з проведенням індексації і компенсацією витрати частини доходів.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ст.ст.370, 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За змістом ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу, відповідно до якої учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім того, ст.383 КАС України установлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Заяву ... може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Заява підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином, зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

З матеріалів справи видно, що оскаржене рішення відповідача є наслідком виконання ним судового рішення, яке набрало законної сили. Цим же рішенням установлено розмір пенсії позивачу, в якому відповідач зобов`язаний її виплачувати. Предметом даного позову фактично є незгода позивача із належним виконанням постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 27.10.2017р. у справі №653/2918/17 в частині визначення розміру його пенсії.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов. Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

В даному випадку розгляд питань, пов`язаних із виконанням цього рішення некомпетентним (в розумінні частини 1 статі 383 КАС України) судом шляхом розгляду нових позовних вимог (сукупність проваджень) призведе до штучного створення перешкод щодо належного судового контролю за виконанням попереднього рішення суду з аналогічного предмету та підстави позову, які були первинними для виникнення даних спірних правовідносин, та фактично створює можливість перегляду остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду і ухвалення нового рішення у справі, що є порушенням конституційного принципу щодо обов`язковості судового рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб судового захисту свого права, яке він вважає порушеним, а специфіка правового регулювання правовідносин, що складається у процесі виконання судових рішень, встановлення та здійснення судового контролю за виконанням судових рішень не дозволяє суду обрати інший, належний спосіб захисту такого права.

За таких обставин у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи вище викладене суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову та роз`яснює позивачу, що з метою ефективного захисту його прав, він має право звернутись до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення про розмір поновленої пенсії та зобов`язання вчинити певні дії-відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 112010200