Справа № 263/17066/18
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2/263/65/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2019 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Шатілова Л.Г., при секретарі Ничипорук А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу в порядку спрощеного провадження за адміністративним позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтований тим, що постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 29.11.2018 року №2179 його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП з накладенням штрафу в розмірі 1360 грн., за те, що 16.10.2018 року о 12-00 виявлено, що він, знаходячись за адресою: місто Маріуполь, вулиця Казанцева, біля будинку 70 самовільне встановив предмети торгівлі (велосипеди), що є порушенням ст. 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення та п.п. 17 п. 15.1. розділу 15 Правил благоустрою території м. Маріуполя. Вважає вказану постанову противоправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. З протоколу про адміністративне правопорушення від 16.10.2018 року, за результатами розгляду якого була винесена оскаржувана постанова, не вбачається, що він складений посадовою особою, і те що ця посадова особа кимось була уповноважена на такі дії. У протоколі про адміністративне правопорушення від 16.10.2018 року вказано, що адміністративне правопорушення було нібито скоєно біля будинку 70 АДРЕСА_1 вулиці АДРЕСА_2 у АДРЕСА_3 Маріуполі, в той час як протокол про адміністративне правопорушення від 16.10.2018 року було складено у нежитловому приміщенні-магазину, який розташовано за вказаною адресою. Другий примірник протоколу йому не вручили, а тільки дали можливість його сфотографувати на мобільний телефон. У протоколі про адміністративне правопорушення від 16.10.2018 року вказано, що додаються матеріали на аркушах, при цьому не вказано які самі матеріали, і на скількох аркушах. Також не було роз`яснено права, не зазначені повні дані документу, яким посвідчувалась особа, яка склала протокол, дані щодо відповідності правопорушення статті 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення належним чином не сформульовані та не відповідають ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за якими складено протокол, Адміністративна комісія виконавчого комітету Маріупольської міської ради не тільки не надала належної оцінки його доводам, а взагалі не розглянула його клопотання про повернення протоколу на доопрацювання органу, який його склав, а формально перенесла дані з протоколу про адміністративне правопорушення від 16.10.2018 року до постанови № 2179 від 29.11.2018 року без будь-яких доказів. Він на підставі трудового договору працює у фізичний особи підприємця ОСОБА_2 у нежитловому приміщенні магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 70. Зауважує, що 16.10.2018 року о 12-00 год. він не знаходився біля будинку 70 по вулиці Казанцева у місті Маріуполі та самовільно не встановлював велосипеди, а знаходився на своєму робочому місці - нежитловому приміщенні магазину, розташованого за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, Центральний район, вулиця Казанцева, 70. При цьому, дійсно біля входу у нежитлове приміщення магазину, розташованого за зазначеною адресою, стояли велосипеди, але велосипеди не є засобом зовнішньої реклами та діюче законодавство України не передбачає жодних заборон на встановлення (розміщення) саме велосипедів на об`єктах благоустрою, такі заборони відсутні і у Правилах благоустрою території міста Маріуполя. На підставі викладеного просить скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 2179 від 29.11.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 1360,00 гривен, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву з проханням про розгляд справи за їх відсутності, а також уточнили заявлені позовні вимоги та просили змінити постанову в частині призначення покарання та замінити його на усне зауваження.
Представник відповідача ОСОБА_3 надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності, заперечуючи проти скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, з підстав, викладених у письмовому відзиві.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 29.11.2018 року №2179, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 16.10.2018 №225842, ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП з накладенням штрафу в розмірі 1360 грн., за те, що він 16.10.2018 року о 12-00 год. знаходячись за адресою: місто Маріуполь, вулиця Казанцева, біля будинку 70 самовільне встановив предмети торгівлі (велосипеди), що є порушенням ст. 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення та п.п. 17 п. 15.1. розділу 15 Правил благоустрою території м. Маріуполя.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони: 1/ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2/ з виконанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3/ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення /вчинення дії/; 4/ безсторонньо /неупереджено/; 5/ добросовісно; 6/ розсудливо; 7/ з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8/ пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення / дія/; 9/ з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10/ своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Положення ст.72 КАС України визначає поняття доказів в адміністративному судочинстві, як будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з п.1, 2, 3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання чиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 4 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, у разі вчинення адміністративного правопорушення особами, які досягли віку, з якого настає адміністративна відповідальність, уповноважені на те посадові особи органів поліції складають протокол про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол про правопорушення, передбачене ст. 152, 160 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).
Твердження позивача відносно того, що протокол про адміністративне правопорушення від 16.10.2018 №225842 за ст. 152 КУпАП був складений не уповноженою особою, є такими, що не відповідають дійсності та суперечать нормам діючого законодавства, оскільки останній був складений ДОП УВП капралом поліції.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Суд не бере до уваги твердження позивача щодо складення протоколу саме у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки згідно з протоколом від 16.10.2018 року адміністративне правопорушення було вчинено біля будинку № 70 по вулиці Казанцева в м. Маріуполь та при складанні адміністративного протоколу адреса вчинення вказана з прив`язкою до найближчої юридичної адреси.
Також є такими, що не відповідають дійсності, твердження позивача про неотримання ним другого примірнику протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки з доданої відповідачем його копії вбачається протилежне, про що свідчить дата та підпис про його отримання позивачем.
Посилання позивача на те, що у вказаному протоколі в графі «До протоколу додається» вказано лише матеріали на 6 арк., та останні не конкретизовані, не можуть бути розцінені судом як одна з підстав визнання вказаного протоколу противоправним та таким, що не відповідає вимогам ст. ст.256 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, капралом поліції у зв`язку з виявленням правопорушення в межах правового кола і не порушуючи норм процесуального права було прийнято рішення стосовно винесення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.
Статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.
Згідно з п.п. 17 п. 15.1. розділу 15 Правил благоустрою території м. Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011 № 6/11-962, від 16.04.2013 №6/27-3040, від 23.12.2016 №7/14-1099, на об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати засоби зовнішньої реклами, вивіски, торговельні лотки, павільйони, кіоски, металеві гаражі тощо.
Відповідно до п. 16 Правил роботи дрібно-роздрібної торговельної мережі, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі України від 08.07.96 № 369, розміщення пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі здійснюється суб`єктом господарювання відповідно до вимог Земельного кодексу України та законодавства про благоустрій населених пунктів, планування та забудову територій, санітарного та епідемічного благополуччя населення, пожежну охорону, державну автоінспекцію та архітектуру.
Відповідно до п. 2.31 розділу II Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ від 21.10.2011 року № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності»: розміщення тимчасових споруд самовільно забороняється.
Так, згідно наявної в матеріалах справи копії письмових пояснень самого ОСОБА_1 , які були дані ним при складенні протоколу про адміністративне правопорушення від 16.10.2018 року, за результатами розгляду якого і була винесена оскаржувана постанова, позивач працює реалізатором у магазині «Олимп», розташованому за адресою: м. Маріуполь, вул. Казанцева, 70, та ним 16.10.2018 року о 12-00 год. на міській території, за територією вказаного магазину, були встановлені 18 велосипедів з метою реклами. Наявність велосипедів, розташованих перед магазином «Олимп», також підтверджується фото знімком, наявним в матеріалах справи. Тому твердження позивача, викладені в позові, що він 16.10.2018 року самовільно вказані велосипед не встановлював, спростовуються матеріалами справи та суд вважає їх такими, як спосіб останнього уникнути відповідальності за вчинення правопорушення.
Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що вказані велосипеди не є зовнішньою рекламою, оскільки диспозиція п.п. 17 п. 15.1. розділу 15 Правил благоустрою території м. Маріуполя передбачає заборону самовільно встановлювати не лише засоби зовнішньої реклами.
При цьому, позивач не довів та не надав суду належних та достовірних доказів відсутності в його діях порушення правил благоустрою території м. Маріуполя, в той час як наявність події та складу адміністративного правопорушення була підтверджена в ході судового розгляду.
В той же час, відповідач не надав доказів того, що під час винесення постанови не були взяті до уваги загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення та обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.
Так, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майнове положення.
Відповідно до ст. 34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.
Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Положеннями статті 293 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Повноваження суду при вирішенні справи відповідно до приписів КАС України визначені частиною статтею 245 цього кодексу. Так, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення зокрема про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Керуючись ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналізуючи ступінь вини правопорушника, з урахуванням обставин справи, а саме те, що позивач є інвалідом 2 групи, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, а порушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, до тяжких наслідків не призвело та за відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про можливість закриття провадження по справі, у зв`язку з малозначністю правопорушення та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 78, 90, 242, 245, 293 України, ст.ст. 34, 152, 256 КУпАП, суд -
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.
Постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 2179 від 29.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.152 КУпАП, в частині накладення адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1360 грн. скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 - закрити, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.Г. Шатілова