Справа № 810/3543/17
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3543/17 Суддя (судді) першої інстанції: Харченко С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ісаєнко Ю.А., Файдюка В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариств з обмеженою відповідальністю «СлаВа» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СлаВа" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 06.10.2017 № .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не повно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

22 квітня 2019 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від позивача, в якому позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року - без змін.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Згідно із ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СлаВа" зареєстроване в якості юридичної особи 29.12.2000 року, що підтверджується відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 148-154).

Як платник податків позивач перебуває на податковому обліку в Києво-Святошинській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області (Васильківське відділення).

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що у вересні, жовтні та листопаді 2016 року позивачем подано до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість за серпень, вересень та жовтень 2016 року (а.с. 48-56, 64-72, 80-88).

Згідно з даними вказаної вище податкової звітності позивачем задекларовано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 95028,00 грн за серпень 2016 року, 227000,00 грн за вересень 2016 року та 85480,00 грн за жовтень 2016 року (рядок 20.2 декларацій).

У вересні 2017 року податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань законності декларування Товариством з обмеженою відповідальністю "СлаВа" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень-жовтень 2016 року, за результатами якої складено акт від 22.09.2017 року № 4053/10-36-12-10/31292488.

В акті перевірки податковим органом виявлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "СлаВа" при заповненні таблиці 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та у звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України» додатка 3 до податкових декларацій з податку на додану вартість за серпень, вересень та жовтень 2016 року не відображено відомості про суми від`ємного значення податку на додану вартість, що підлягають бюджетному відшкодуванню, у тому числі відомості про індивідуальний податковий номер контрагента, за рахунок якого виникла сума від`ємного значення, звітний (податковий) період, у якому виникло таке значення, а також суми від`ємного значення та суми фактично сплаченого податку у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальнику товарів/послуг або до Державного бюджету України, що, на думку відповідача, свідчить про завищення Товариством з обмеженою відповідальністю "СлаВа" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за наведені вище звітні періоди на загальну суму 407508,00 грн.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.10.2017 року № 4053/10-36-12-10/312922488, яким позивачу зменшено розмір бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень, вересень та жовтень 2016 року на суму, відповідно, 95028,00 грн, 227000,00 грн та 85480,00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 46.1 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків передбачені статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 200.1 статі 200 ПК України (в редакції на період дії спірних правовідносин), сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

В силу пункту 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Згідно з пунктом 200.8 статті 200 Податкового кодексу України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Також, відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України, платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (ZНакл), обчислену за такою формулою:

ZНакл = ZНаклОтр + ZМитн + ZПопРах + ZОвердрафт - ZНаклВид - ZВідшкод - ZПеревищ , де:

ZНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

ZМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

ZПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 2001.2 цієї статті.

Згідно з абзацом 4 підпункту 4 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року № 159/28289) (далі - Порядок №21), який набрав чинності 01.02.2016 року, платники податку, які, відповідно до статті 200 розділу V Кодексу, мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

В силу абзацу 5, 6 підпункту 4 пункту 5 розділу V Порядку №21 залишок від`ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) відображається у рядку 20.3. Рядки 19.1, 20, 20.1, 20.2, 20.2.1, 20.2.2, 20.3 у декларації 0121-0123/0130 не заповнюються.

Відповідно до підпункту 5 пункту 5 розділу V Порядку №21 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду. У декларації 0121-0123/0130 до рядка 21 переноситься значення рядка 19.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з даними вказаної вище податкової звітності позивачем задекларовано суму від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 95028,00 грн за серпень 2016 року, 227000,00 грн за вересень 2016 року та 85480,00 грн за жовтень 2016 року (рядок 20.2 податкових декларацій та графа 3 таблиці 1 додатку 3 податкових декларацій).

З наданих позивачем Витягів з системи електронного адміністрування податку на додану вартість № 19306189, № 19306572 та № 17306945 вбачається, що сума від`ємного значення, відповідно, станом на 19.09.2016 року, 19.10.2016 року та 17.11.2016 року, на яку збільшується показник УНакл позивача, складає 1375803,00 грн. (а.с. 58, 74, 90).

Згідно з даними Реєстру виданих та отриманих податкових накладних за серпень 2016 року загальна сума податку на додану вартість за виданими податковими накладними становить 51168,41 грн, а за отриманими - 146197,12 грн. Таким чином, сума від`ємного значення податку на додану вартість за серпень 2016 року становить 95028,71 грн (146197,12 грн - 51168,41 грн) (а.с. 59-60, 61-63).

Відповідно до даних Реєстру виданих та отриманих податкових накладних за вересень 2016 року загальна сума податку на додану вартість за виданими податковими накладними становить 106836,16 грн, а за отриманими - 366965,13 грн. Таким чином, сума від`ємного значення податку на додану вартість за серпень 2016 року становить 260128,97 грн (366965,13 грн - 106836,16 грн) (а.с. 75-76, зворотній бік 76-79).

Згідно з даними Реєстру виданих та отриманих податкових накладних за жовтень 2016 року загальна сума податку на додану вартість за виданими податковими накладними становить 201904,49 грн, а за отриманими - 287384,01 грн. Таким чином, сума від`ємного значення податку на додану вартість за серпень 2016 року становить 85479,52 грн (287384,01 грн - 201904,49 грн). (а.с. 91-92, зворотній бік 91-зворотній бік 94).

Фактична сплата Товариством з обмеженою відповідальністю "СлаВа" податку на додану вартість постачальникам товарів/послуг за серпень 2016 року у розмірі 95028,00 грн, вересень 2016 року у розмірі 227000,00 грн та жовтень 2016 року у розмірі 85480,00 грн підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками по рахунку позивача за період з 28.07.2016 року по 31.08.2016 року, 01.09.2016 року по 30.09.2016 року та 03.10.2016 року по 31.10.2016 року (а.с. 106 зворотній бік а.с. 110, а.с. 101 - зворотній бік а.с. 105, а.с. 95 - зворотній бік а.с. 100).

Вказані обставини підтверджуються також даними акта перевірки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем правомірно задекларовано у податкових деклараціях з податку на додану вартість за серпень, вересень та жовтень 2016 року суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 95028,00 грн за серпень 2016 року, 227000,00 грн за вересень 2016 року та 85480,00 грн за жовтень 2016 року.

При цьому, як вбачається з графи 6 таблиці 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та у звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України» додатка 3 до податкових декларацій з податку на додану вартість за серпень, вересень та жовтень 2016 року, відомості про вказані вище суми від`ємного значення податку на додану вартість, що фактично сплачені у попередніх та у звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України та за заявою платника податків підлягають бюджетному відшкодуванню, позивачем не відображено.

Так, до вказаної графи позивачем внесено суми відємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (значення графи 21 податкових декларацій з податку на додану вартість за серпень, вересень та жовтень 2016 року).

Крім того, відомості про індивідуальний податковий номер контрагента, за рахунок якого виникла сума відємного значення (графа 2), звітний (податковий) період, у якому виникло таке значення (графи 3 і 4) та суми від`ємного значення (графа 5), позивачем до таблиці 2 «Розшифровка суми податку, фактично сплаченої у попередніх та у звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України» додатку 3 податкових декларацій з податку на додану вартість також не внесено.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно зазначено про те, що методологічні помилки, яких припустився позивач при заповненні податкових декларацій з податку на додану вартість за серпень, вересень та жовтень 2016 року, не повинні призводити до позбавлення платника податку права на отримання бюджетного відшкодування, оскільки під час проведення контролюючого заходу органом доходів і зборів не встановлено та в ході розгляду даної справи не доведено, що вказані помилки вплинули на розмір заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування за вказані вище періоди. Крім того, виявлені відповідачем методологічні помилки не заважали територіальному органу доходів і зборів під час проведення контролюючого заходу (який при цьому не є камеральною перевіркою) з використанням первинних фінансово-господарських документів позивача здійснити перевірку усіх показників податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "СлаВа", які впливають на розрахунок сум від`ємного значення, що підлягають бюджетному відшкодуванню.

Лист Державної фіскальної служби України від 22.07.2016 № 24830/7/99-99-15-03-02-17, який відповідач використав для обґрунтування своєї позиції щодо завищення позивачем суми бюджетного відшкодування за наведені вище звітні періоди, не є нормативно-правовим актом, носить лише інформаційно-розяснювальний характер, а відтак не може встановлювати, змінювати чи скасовувати норми права.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 06.10.2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а відтак підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ісаєнко Ю.А.

Суддя Файдюк В.В.