Справа № 459/876/19
Суддя: Новосад М. Д.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/876/19
Провадження № 2-а/459/46/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2019 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Новосада М.Д.,

з участю секретаря судового засідання Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №4 Червоноградського ВП Гайдука Богдана Богдановича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати протиправними дії поліцейського СРПП №4 Червоноградського ВП ГайдукаБ.Б. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу та скасувати постанову серії ДПО18 № 462247 від 20.03.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

На обґрунтування позову послався на те, що20.03.2019 року поліцейським СРПП №4 Червоноградського ВП ГайдукомБ.Б. винесено відносно нього постанову серії ДПО18 № 462247 від 20.03.2019 року за ч.2 ст.122 КУпАП. В постанові вказано, що він здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж 50 м. перед пішохідним переходом у населеному пункті навпроти бару «Гануся», а також на вимогу поліцейського не включив аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 14.6.в, 9.9.б ПДР України. Ствердив, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням принципу законності, а саме положень ст. 276 КпАП України в частині вимог щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке з врахуванням роз`яснень рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 вказує на місце знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Дану постанову вважає протиправною та незаконною, оскільки при зупинці транспортного засобу, працівником поліції не було виконано вимоги ст. ст. 268, 278, 279, 280 КУпАП. Крім цього вказує, що не порушував вказану вище норму КУпАП.

Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Розгляд справи здійснено за відсутності сторін у письмовому провадженні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.9 ст.205 ч.4 ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розгляд справи призначався на 10.05.2019 року, повне рішення складено 13.05.2019 року.

Оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до постанови серії ДПО18 № 462247 від 20.03.2019 р. ОСОБА_1 20.03.2019 р. о 01:00 год. на автодорозі Р-15 в с. Сілець Сокальського району, здійснив обгін транспортного засобу ближче ніж 50 м. перед пішохідним переходом у населеному пункті навпроти бару «Гануся», а також на вимогу поліцейського під час зупинки не включив аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 14.6.в, 9.9.б ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно з п. 14.6. «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі Правила), обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Крім цього, у відповідності до п. 9.9 «б» Правил аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Отже, наведеними нормами визначено, що позивач, як водій транспортного засобу, повинен виконувати встановлені діючим законодавством правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Що стосується вимоги позивача про визнання протиправними дій поліцейського щодо розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, суд дійшов висновку, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини перша, друга і третя статті 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частина 4 статті 258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена частиною другою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, що відповідає положенням ст. 276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення такого правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням наведених вище правових норм, суд дійшов висновку, що поліцейським не було порушено порядку винесення оскаржуваної позивачем постанови, адже поліцейський, у відповідності до вищезазначених положень чинного законодавства, вправі виносити постанови про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, на місці вчинення такого правопорушення.

Що стосується вимоги позивача про скасування постанови серії ДПО18 № 462247 від 20.03.2019 р., суд не вбачає правових підстав для задоволення цієї вимоги, з огляду на таке.

Позивач вважає вказану вище постанову незаконною, посилаючись на невиконання поліцейським вимог ст.ст. 268, 278-280 КУпАП, однак суд не погоджується з таким твердженням позивача.

Сам факт не можливості позивачем скористатися у повній мірі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП не може тягнути за собою скасування по суті правильного рішення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху за наявності встановленого факту вчинення такого правопорушення.

Судом не встановлено порушень з боку інспектора Національної поліції вимог ст.ст. 278, 279 КпАП України, з урахуванням вимог ч.2 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень та обставин справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку при розгляді справи про адміністративне правопорушення дії поліцейського були правомірними та такими, що не порушували права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а постанова серії ДПО18 № 462247 від 20.03.2019 р. обґрунтована та винесена у відповідності до вимог чинного законодавства. Також суд вважає доведеним наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 243-246, 250, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення - 13.05.2019 року.

Суддя: М. Д. Новосад