Справа № 140/2473/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року

Львів

№ 857/2742/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Носа С.П.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю представника відповідача Мельничука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року, прийняте суддею Денисюком Р.С. у місті Луцьку у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,-

встановив:

ФОП ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області (надалі – ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 17.10.2018 № 300-56.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що працівниками ГУ ДФС у Волинській області в період з 12.06.2018 року по 23.06.2018 року проведено планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_2 та складено акт перевірки від 03.07.2018 року.

На підставі акта винесено податкове повідомлення – рішення від 27.07.2018 року № про застосування штрафної (фінансової санкції) в сумі 43401, 30 грн.

Копія податкового повідомлення – рішення надіслана позивачу 03.08.2018 року, однак, поштове відправлення 04.09.2018 року повернуто на адресу контролюючого органу із зазначенням причин «за закінченням терміну зберігання».

17.10.2018 року прийнято оскаржену податкову вимогу від 17.10.2018 року №300-56.

З огляду на абз. 6 п.42.4 ст.42 ПК України, податкове повідомлення – рішення вважається врученим платнику податків та надісланим за належною адресою (п.45.1 ст.45 ПК України).

Слід також виходити з абз. 3 п.58.3 ст.58 ПК України, тому штемпель пошти про повернення кореспонденції (04.09.2018 року) вважається датою вручення податкового повідомлення – рішення, а строк сплати нарахованих штрафних санкцій закінчився 14.09.2018 року.

Станом на 15.09.2018 року вказана сума стала узгодженою та набула статусу податкового боргу.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ФОП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з’ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що висновки суду є недоведеними та не відповідають обставинам справи, оскільки податкове повідомлення-рішення від 17.10.2018 року №300-56 не отримано. На конверті, який повернувся від «Укрпошти» зазначено, що він повернутий податковому органу «за закінченням терміну зберігання». Однак, будь – які докази про дотримання «Укрпоштою» процедури вручення листа із податковим повідомленням – рішенням – відсутні.

Крім того, у повідомленні про вручення відсутня будь – яка дата.

Отже, оскільки не вручено податкового повідомлення – рішення, то відсутній обов’язок на сплату 43401,3 грн. та зобов’язання не є узгодженим (аналогічна позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 17.04.2018 року у справі №821/122/196).

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою задовольнити позов.

ГУ ДФС у Волинській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому наводяться обставини, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що працівниками ГУ ДФС у Волинській області в період з 12.06.2018 по 23.06.2018 було проведено планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з 01.01.2016 по 31.12.2017, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства з 01.01.2016 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт перевірки від 03.07.2018 № 10511/03-20-13-06- (а. с. 19-23).

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення від 27.07.2018 № , яким до ФОП ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 43401,30 грн. (а. с. 24).

Копія даного рішення була надіслана позивачу 03.08.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою його місця проживання, а саме: АДРЕСА_1.

Однак, вказане поштове відправлення 04.09.2018 повернуто на адресу контролюючого органу Нововолинським відділенням ПАТ «Укрпошта» із зазначенням причин «за закінченням терміну зберігання».

17.10.2018 ГУ ДФС у Волинській області прийнято податкову вимогу від 17.10.2018 № 300-56 про сплату позивачем податкового боргу в сумі 43401,30 грн. (а.с. 7).

ГУ ДФС у Волинській області в період з 12.06.2018 по 23.06.2018 було проведено планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з 01.01.2016 по 31.12.2017, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства з 01.01.2016 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт перевірки від 03.07.2018 № 10511/03-20-13-06- (а. с. 19-23).

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення від 27.07.2018 № , яким до ФОП ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 43401,30 грн. (а. с. 24).

Копія даного рішення була надіслана позивачу 03.08.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою його місця проживання, а саме: АДРЕСА_1, (а.с. 25 зворот).

Однак, вказане поштове відправлення 04.09.2018 повернуто на адресу контролюючого органу Нововолинським відділенням ПАТ «Укрпошта» із зазначенням причин «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 25).

17.10.2018 ГУ ДФС у Волинській області прийнято податкову вимогу від 17.10.2018 № 300-56 про сплату позивачем податкового боргу в сумі 43401,30 грн. (а.с. 7).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пунктом 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.157. пункту 14.1. статті 14 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (підпункт 14.1.153. пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з пунктами 42.1., 42.2. статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до абзацу 6 пункту 42.4 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно з підпунктом 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 58.1. статті 58 ПК України визначено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пункт 58.2. статті 58 ПК України).

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 58.3. статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Пунктом 45.1. статті 45 ПК України встановлено, що платник податків - фізична особа зобов'язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, зокрема, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, ФОП ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

03.08.2018 ГУ ДФС у Волинській області надіслало позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкове повідомлення-рішення від 27.07.2018 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 43 401,30 грн., за зазначеною вище податковою адресою платника податків.

Однак, поштове відправлення № 202 було повернуто на адресу контролюючого органу як не вручене з відміткою відділення поштового зв’язку від 04.09.2018 «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до абзаців 3, 4 пункту 58.3. статті 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Судом першої інстанції вірно враховано положення абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 ПК України та зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 27.07.2018 № надіслане контролюючим органом за належною адресою позивача, повернуто поштою на адресу контролюючого органу із зазначенням причини такого повернення «за закінченням терміну зберігання» 04.09.2018, помилки контролюючого органу не встановлено, а тому таке вважається врученим платнику податків ФОП ОСОБА_2

Покликання апелянта на те, що оскільки йому не вручено податкового повідомлення – рішення, то відсутній обов’язок сплати коштів за податковим повідомленням-рішенням від 27.07.2018 № та зобов’язання не є узгодженим не заслуговує на увагу суду, враховуючи таке.

Згідно з пунктом 57.3. статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Оскільки штемпель пошти про повернення кореспонденції (04.09.2018) згідно з вимогами абзацу 3 пункту 58.3. статті 58 ПК України вважається датою вручення податкового повідомлення-рішення, то строк сплати нарахованих штрафних санкцій закінчився 14.09.2018.

Покликання апелянта на те, що у повідомленні про вручення відсутня будь – яка дата не береться судом до уваги, оскільки під час апеляційного розгляду даної справи судом оглядався конверт із повідомлення про вручення, з якого вбачається дата повернення такого – 04.09.2018.

Суму нарахованих штрафних санкцій у вказаний строк не сплачено, доказів щодо здійснення передбаченої пунктом 56.1 статті 56 ПК України процедури адміністративного оскарження або в судовому порядку вказаного податкового повідомлення-рішення не надано.

Таким чином, станом на 15.09.2018 сума штрафних санкцій, визначена податковим повідомленням-рішенням від 27.07.2018 № стала узгодженою та набула статусу податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59.1 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Пунктом 59.3. статті 59.1 ПК України визначено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що сума, визначена податковою вимогою, є податковим боргом, оскільки позивачем, у встановлений законом строк грошове зобов’язання не сплачено та не розпочато процедуру оскарження податкового повідомлення-рішення, а тому грошові зобов'язання вважаються узгодженими.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги в цілому суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року у справі № 140/2473/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

І. М. Обрізко

судді

Л. П. Іщук

С. П. Нос

Повний текст судового рішення складено 15.05.2019 року.