Справа № 280/4842/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4842/18

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 р. в адміністративній справі № 280/4842/18 за позовом ОСОБА_1 до Бердянського міськрайонного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Бердянського міськрайонного центру зайнятості від 02.01.2018 № 180102 про припинення виплати йому допомоги по безробіттю, зобов`язати відповідача поновити виплату допомоги по безробіттю, починаючи з 30.12.2017 по 25.12.2018, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку допомоги по безробіттю із розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого на 2017 рік, та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок допомоги по безробіттю за всі періоди її начислення із розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого на 2017 рік, починаючи з 04.01.2017 по 29.12.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з 29.12.2016 він перебуває на обліку у Бердянському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний. З 04.01.2017 йому було розпочато виплату допомоги по безробіттю згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Проте, 30.12.2017 відповідачем було припинено зазначену виплату на підставі наказу № 180102 від 02.01.2018. Позивач вважає цей наказ протиправним, оскільки, на його думку, він, як особа передпенсійного віку, має право на виплату допомоги по безробіттю на період до 720 календарних днів згідно абз. 2 ч. 4 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», тобто до 26.12.2018. Крім того, позивач вважає, що нарахування і виплата зазначеної допомоги була здійснена у розмірі, нижчим від прожиткового мінімуму, що не відповідає вимогам, встановленим статтею 46 Конституції України.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Посилаючись в апеляційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене судове рішення, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог в апеляційній скарзі скаржником викладені доводи, аналогічні доводам позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу Бердянський міськрайонний центр зайнятості просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Вказує на те, що на момент призначення допомоги по безробіттю позивач не відносився до осіб передпенсійного віку. Припинення зазначеної виплати було здійснено 30.12.2017 у зв`язку із закінченням строку, відповідно до п.п. « 12» п. 1 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Розмір допомоги по безробіттю визначався на підставі чинних нормативно-правових актів, тому перерахунку не підлягає.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження згідно статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

Позивачем 28.12.2016 до Бердянського міськрайонного центру зайнятості було подано заяву про надання статусу безробітного та заяву про призначення виплати допомоги по безробіттю. Позивачу була призначена допомога по безробіттю, як застрахованій особі, з урахуванням страхового стажу, на 360 календарних днів з 04.01.2017, відповідно до наказу № 170104 від 04.01.2017. Припинення виплати допомоги відбулось 30.12.2017 у зв`язку із закінченням строку її виплати відповідно до п.п. 12 п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Позивач звернувся 13.06.2018 до відповідача із заявою про продовження (відновлення) виплати допомоги по безробіттю до настання пенсійного віку, з урахуванням періодів виплати з 29.12.2016 по 21.01.2017 (тобто виплата у межах дворічного періоду) та з проханням донарахувати виплату по безробіттю із розрахунку прожиткового мінімуму на 2017 рік для працездатних осіб, а також нарахування із розрахунку прожиткового мінімуму на 2018 рік для працездатних осіб. В своєму листі відповідач зазначив, що 04.01.2017 позивачу призначено виплата допомоги по безробіттю як застрахованій особі без урахування страхового стажу строком 360 к.д. з 04.01.2017 по 29.12.2017 в мінімальному розмірі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірного наказу про припинення виплати позивачу допомоги по безробіттю, а також правильність визначення її розміру на підставі чинних нормативно-правових актів.

Перевірка висновків суду першої інстанції здійснюється колегією суддів в межах вимог та доводів апеляційної скарги.

Щодо строку виплати допомоги по безробіттю.

Статтею 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначені умови та тривалість виплати допомоги по безробіттю. Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років. Для осіб передпенсійного віку (за 2 роки до настання права на пенсію) тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 720 календарних днів.

Наказом Міністерства соціальної політики України № 613 від 15.06.2015 затверджено Порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності. Наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.07.2015 за № 821/27266. Згідно п. 1 Розділу ІІ Порядку № 613, допомога по безробіттю призначається центрами зайнятості з восьмого дня після реєстрації безробітного за його особистою заявою за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку. Розмір допомоги по безробіттю визначається на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) залежно від страхового стажу, заробітної плати (доходу), а також довідок про грошове забезпечення, виданих особі військовими комісаріатами, де така особа перебувала на обліку, військовими частинами, органами, де особа проходила службу. Загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю застрахованим особам не може перевищувати 360 календарних днів (особам передпенсійного віку - не більше 720 календарних днів) протягом двох років з дня її призначення (п. 2 Розділу ІІ Порядку № 613).

Передпенсійний вік, як визначено п. 2 Розділу І Порядку № 613, це вік особи за 2 роки до досягнення нею пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Цією нормою, в редакції станом на день звернення позивача за отриманням статусу безробітного, було передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Таким чином, передпенсійним віком станом на 28.12.2016 р. вважався для чоловіків вік 58 років. Позивач (21.01.1959 року народження) на день звернення за отриманням статусу безробітного, день надання такого статусу та день призначення виплати допомоги по безробіттю (04.01.2017) не набув передпенсійного віку, тому тривалість виплати такої допомоги встановлена відповідачем у відповідності до наведених вище нормативно-правових актів.

Щодо правильності розрахунку розміру допомоги по безробіттю.

Як свідчать наявні у справі письмові докази, позивач отримав за період з 28.12.2016 по 30.12.2017 допомогу по безробіттю у наступному розмірі: січень 2017 року 1150, 71 грн., лютий - 1160 грн., березень 1274,01 грн., квітень червень по 1280 грн., липень 1279 грн., серпень листопад по 1280 грн., грудень 1197,42 грн. (а.с.16).

Разом з цим, скаржник стверджує, що розмір виплати не відповідає гарантованому розміру, встановленому статтею 46 Конституції України, відповідно до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2017 році складав 1600 грн. (до 30.04.2017), 1684 грн. (до 30.11.2017) та 1762 грн. (до 31.12.2017), скаржник вважає, що нарахований розмір допомоги підлягає перерахунку до розміру прожиткового мінімуму.

Відповідач, у свою чергу, наполягав на правомірності нарахування позивачу допомоги по безробіттю, розмір якої визначався на підставі чинних нормативно-правових актів.

Згідно статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків. Допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: перші 90 календарних днів - 100 відсотків; протягом наступних 90 календарних днів - 80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків. Допомога по безробіттю особам, зазначеним у частині другій статті 22 цього Закону, виплачується у мінімальному розмірі, який встановлюється правлінням Фонду. У середньомісячну заробітну плату (дохід) для обчислення допомоги по безробіттю включаються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески, які підтверджуються даними Єдиного державного реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України. Допомога по безробіттю не може перевищувати чотирикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом. Порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, за погодженням з правлінням Фонду.

Таким чином, законодавець визначив право Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття визначати мінімальний розмір допомоги по безробіттю. Установлення розміру цієї виплати відбувається щорічно відповідними постановами Фонду, які проходять реєстрацію в Міністерстві юстиції України. Положення статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не визнані неконституційними, а постанова Фонду № 132 від 19.01.2017 не визнана незаконною, тому зазначені нормативно-правові акти є обов`язковими для виконання суб`єктами владних повноважень, яким є і відповідач у справі.

Крім того, у листі, який направлений ОСОБА_1 у відповідь на його заяву від 13.06.2018, Бердянський міський центр зайнятості повідомив, що у зв`язку із надходженням 15.01.2018 даних Єдиного державного реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду, позивачу було здійснено відповідний перерахунок призначеної допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу понад 10 років в розмірі 70% від середньоденного заробітку на 360 календарних днів з дня її призначення, тобто з 04.01.2017 по 29.12.2017 (а.с.12-14)

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, оскаржена постанова суду першої інстанції скасуванню не підлягає. Апеляційна скарга має бути залишена без задоволення у зв`язку з тим, що наведені в ній доводи не знайшли свого підтвердження при її розгляді.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 р. в адміністративній справі № 280/4842/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 07 травня 2019 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до пункту 3 частини 6 статті 12 та пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук