Справа № 140/2406/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/2751/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Дроздовської Ю.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Сорочук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року у справі № 140/2406/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Денисюк Р.С. в м. Луцьку Волинської області 25.01.2019 року, згідно з протоколом судового засідання о 11:53 год., повний текст судового рішення складено 30.01.2019), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУНП у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування наказів від 24.07.2018 № 796/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділу криміналістичного забезпечення СУ ГУ НП у Волинській області капітана поліції Ковша В.І.» в частині пункту 1, від 25.07.2018 № 206 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції начальника відділу криміналістичного забезпечення СУ ГУ НП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_1 , поновлення на посаді начальника відділу криміналістичного забезпечення СУ ГУ НП у Волинській області, скасування запису № 4 у трудовій книжці та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати пункт 1 наказу ГУНП у Волинській області від 24 липня 2018 року № 796/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділу криміналістичного забезпечення слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області капітана поліції Ковша Володимира Ігоровича».

Визнано протиправним та скасувати наказ ГУНП у Волинській області «По особовому складу» від 25 липня 2018 року № 206 о/с в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , начальника відділу криміналістичного забезпечення слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області, зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 25 липня 2018 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу криміналістичного забезпечення слідчого управління ГУНП у Волинській області, з 26 липня 2018 року.

Стягнуто з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 91492,68 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що позивач вчинив дії, які відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України утворюють склад дисциплінарного проступку, а тому ГУНП у Волинській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та ніяким чином не порушувало прав та інтересів позивача.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ з 26.09.2008 та з 07.11.2015 - на посаді начальника сектору у складі слідчого відділу Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області, а згодом на посаді начальника відділу криміналістичного забезпечення слідчого управління ГУНП у Волинській області, що підтверджується послужним списком.

Наказом ГУНП у Волинській області від 24.07.2018 № 796/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділу криміналістичного забезпечення слідчого управління ГУ НП у Волинській області капітана поліції Ковша В.І.» за грубе порушення службової дисципліни, статей 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, вимог пункту 1 частини першої статті 18, частини першої статті 23, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги поліцейського, пунктів 2.1, 2.9, 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що виразилось у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, неетичній поведінці на місці події, вчинення дій, спрямованих на уникнення відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, начальника відділу криміналістичного забезпечення слідчого управління ГУНП у Волинській області капітана поліції Ковша ОСОБА_3 . звільнено зі служби в поліції.

25.07.2018 наказом ГУНП у Волинській області № 206 о/с «По особовому складу» капітана поліції, начальника відділу криміналістичного забезпечення слідчого управління ГУ НП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

13.08.2018 ОСОБА_1 подавав скаргу голові Національної поліції України щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, однак листом від 31.08.2018 № К-839/12/6/03-2018 позивача повідомлено, що за результатами вивчення матеріалів службового розслідування, на підставі яких було прийнято рішення про звільнення його зі служби в поліції, підстав для перегляду вказаного рішення не вбачається.

В подальшому, 27.09.2018 позивач з відповідною скаргою звернувся до Міністра внутрішніх справ України та листом від 05.10.2018 № К-9299 позивача повідомлено, що подана ним скарга надіслана за належністю до Національної поліції України.

Листом від 17.10.2018 № К-1016/12/6/03-2018 Департаментом кадрового забезпечення Національної поліції України, ОСОБА_1 повідомлено, що за результатами повторного вивчення матеріалів службового розслідування, на підставі яких керівництвом ГУНП у Волинській області було прийнято рішення про звільнення зі служби в поліції, підстав для перегляду вказаного рішення, а також скасування наказів ГУНП у Волинській області не вбачається.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що строк звернення до суду позивачем не пропущений, посилаючись на досудове врегулювання спору, про що зазначив в ухвалі від 04.01.2019 року, якою відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залишення без розгляду позову (а.с. 177-178).

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З матеріалів справи встановлено, що наказом ГУНП у Волинській області від 24.07.2018 № 796/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділу криміналістичного забезпечення СУ ГУНП у Волинській області капітана поліції Ковша В.І.» позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби.

Також наказом ГУНП у Волинській області від 25.07.2018 № 206 о/с «По особовому складу» відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 25.07.2018.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що останній з наказом від 24.07.2018 року № 796/в ознайомився 24.07.2018 року, а з наказом від 25.07.2018 року № 206о/см ознайомився 25.07.2018 року (а.с. 74, 76).

Однак позивач звернувся з даним позовом до суду лише 19.11.2018, тобто після спливу одного місяця з дня повідомлення його про звільнення.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У розумінні цієї статті поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для звернення особи з адміністративним позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Разом з тим, позивач зазначає, що він скористався правом досудового врегулювання спору, звернувшись 13.08.2018 з відповідними скаргами до Голови Національної поліції України та 27.09.2018 до Міністра внутрішніх справ України, в межах строку, передбаченого Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України. Листом від 17.10.2018 № К-1016/12/6/03-2018 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що з повторного вивчення матеріалів службового розслідування не вбачається підстав для перегляду чи скасування наказів відповідача, якими позивача звільнено зі служби в поліції. Зазначений лист позивачем отримано 22.10.2018. З врахуванням наведеного вважає, що строк звернення до суду з даним позовом позивачем не пропущено.

Дійсно, абзацом першим частини четвертої статті 122 КАС України передбачено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Апеляційний суд зазначає, що процедура досудового вирішення спору у справах щодо проходження громадянами публічної служби чинним законодавством не передбачена.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду № 804/2536/16 від 06 березня 2019 року та № 804/16485/15 від 07.02.2018 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, колегія суддів зазначає про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки ним пропущений строк звернення до адміністративного суду, а поважних причин пропуску такого строку матеріалами справи не встановлено.

Пунктом 1 частини 3 ст. 2 КАС України визначено, що верховенство права є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Зокрема, ЄСПЛ неодноразово зазначав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року (пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (рішення у справі «Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, пп. 51-52; і у справі «Толстой Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, пп. 62-67).

Таким чином, практика ЄСПЛ також свідчить про необхідність врахування законодавчо встановлених національним законодавством обмежень щодо строків звернення до суду.

Відповідно до пункту 3 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно частини 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Зазначеним вимогам оскаржене судове рішення не відповідає.

З огляду на викладене, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року слід скасувати, а адміністративний позов залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 319, 321, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року у справі № 140/2406/18 скасувати, а адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 16.05.2019