Справа № 161/4678/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/4772/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 12.04.2019р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській обл. Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (суддя суду І інстанції: Черняк В.В.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10 год. 08 хв. 12.04.2019р., м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 12.04.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

15.03.2019р. (згідно дати поштового штемпеля) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ № 727734 від 12.11.2018р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; закрити провадження у справі про вказане адміністративне правопорушення (а.с.1-3).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 12.04.2019р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.47-48).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.50-51).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час розгляду справи судом не враховані висновки постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019р. у справі № 161/18775/18 та не прийнято до уваги виконання апелянтом вимог п.31.5 Правил дорожнього руху /ПДР/ - слідування автомобілем найкоротшим шляхом до місця стоянки чи ремонту із увімкненою аварійною світловою сигналізацією.

Також судом надано невірну правову оцінку представленому відповідачем відеозапису, який не містить запису руху керованого позивачем автомобіля, а починається лише після зупинки автомобіля поліцейськими.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови серії ЕАВ № 727734 від 12.11.2018р., винесеної інспектором Управління патрульної поліції у Волинській обл. Департаменту патрульної поліції рядовим поліції ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ., о 21 год. 30 хв. 12.11.2018р., позивач в темну пору доби керував на вул.Ковельській, 166 в м.Луцьку легковим автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, чим порушив заборону експлуатації транспортного засобу із такою технічною несправністю згідно вимоги п.31.4.3 «в» ПДР.

На підставі наведеного, відповідачем визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.3).

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що фактичні обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові серії ЕАВ № 727734 від 12.11.2018р., не заперечуються сторонами.

Зокрема, під час розгляду справи інспектором позивач не заперечував вказаного порушення, що стверджується представленим відеозаписом.

Також судом не прийняті до уваги твердження позивача про виконання ним вимог п.31.5 ПДР, оскільки факт руху автомобіля із увімкненою аварійною світловою сигналізацією матеріалами справи не підтверджується.

Водночас, постановою апеляційного суду від 05.03.2019р. у справі № 161/18775/18 не проводився аналіз наявності чи відсутності в діях позивача розглядуваного правопорушення.

Колегія суддів вважає наведені висновки такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.31.4.1 «в» ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

В частині притягнення позивача до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, спірна постанова серії ЕАВ № 727734 від 12.11.2018р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Із змісту матеріалів справи убачається, що позивачем не заперечується факт керування о 21 год. 30 хв. 12.11.2018р., в темну пору доби, на вул.Ковельській, АДРЕСА_1 в м.Луцьку легковим автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , в якого під час руху погасла лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

При цьому, позивач наголошує на виконанні ним передбачених п.31.5 ПДР дій по причині виникнення розглядуваної несправності через неможливість негайного усунення несправності він рухався автомобілем найкоротшим шляхом до місця стоянки чи ремонту із увімкненою аварійною сигналізацією.

Стосовно наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП колегія суддів враховує, що диспозиція цієї норми передбачає керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Також наведена норма ст.121 КУпАП не передбачає випадків звільнення чи пом`якшення відповідальності, в тому числі шляхом вжиття заходів безпечного руху автомобіля за наявних несправностей; не зазначає переліку обставин, що виключають адміністративну відповідальність (крім ст.17 КУпАП, яка передбачає загальні випадки, що виключають адміністративну відповідальність: крайню необхідність, необхідну оборону, вчинення порушення неосудною особою).

Звідси, покликання позивача на виконання ним вимог п.31.5 ПДР не можуть покладатися в основу звільнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Водночас, під час розгляду справи позивач не вказував про наявність крайньої необхідності чи інших обставин, що виключали б його адміністративну відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до п.31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Виходячи з практики причинного зв`язку технічної несправності з наслідками, які сталися, ПДР вони розділені на три категорії залежно від аварійності.

Якщо несправності, перелічені в п.31.4 ПДР, виявлені до початку руху транспортного засобу, то його експлуатація забороняється (п.2.2 «а» ПДР). У разі виникнення цих несправностей у дорозі водій повинен зробити все можливе, щоб їх усунути, а якщо зробити це неможливо, то рухатися до місця стоянки або ремонту, дотримуючись заходів безпеки і виконуючи вимоги пунктів 9.9 і 9.11 ПДР (крім несправностей, передбачених п.31.6 Правил).

Аналіз фактичних обставин справи вказує на те, що позивачем не було вжито всіх заходів для усунення несправності (в тому числі позивач не був позбавлений можливості замінити непрацюючу лампочку лівої фари лампочкою з правої фари), останнім не доведено рух якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту.

На підставі наведеного, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та обґрунтовано накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Оцінюючи доводи апелянта щодо врахування висновків постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019р. у справі № 161/18775/18 (а.с.10-13), колегія суддів зазначає про таке.

Зазначеним судовим рішенням фактично змінено підставу відмови у задоволення аналогічного позову ОСОБА_1 через пред`явлення позову до неналежного відповідача. При цьому, висновки апеляційного суду про наявність/відсутність складу адміністративного правопорушення в діях позивача не наведені в судовому рішенні.

За таких умов в разі розгляду аналогічного позову до належного відповідача по справі постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019р. у справі № 161/18775/18 не має преюдиціального значення в розумінні ч.4 ст.78 КАС України.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правомірність прийнятої відповідачем постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.271, 272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської обл. від 12.04.2019р. в адміністративній справі № 161/4678/19 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
О. І. Довга
Дата складення повного судового рішення: 15.05.2019р.