Справа № 320/2358/19
Суддя: Міщенко Т. М.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 13.05.2019
Справа F 320/2358/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого F судді Міщенко Т.М.,

за участі секретаря F Макаренко В.В.,

представника позивача F ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі адміністративну справу за позовом Мелітопольського обFєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за участі третьої особи: відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про скасування постанови державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору,

встановив:

Мелітопольське обFєднане УПФУ в Запорізькій області звернулося до суду з позовом до Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області про скасування постанови старшого державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору. В обґрунтування своїх позовних вимог Мелітопольське УПФУ в Запорізькій області зазначає, що 06.03.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору з боржника по виконавчому провадженню ВП F 58551440 у розмірі 16692 грн. Листом від 06.03.2019 F 2052-5-03.4 управління повідомило виконавчу службу про виконання постанови суду F 2а-16970/11; 03.03.2014 управлінням зроблено розрахунок доплати, в результаті якого ОСОБА_3 нараховано 810,31 грн. Відповідно ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 F 1404 встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Позивач вважає, що постанова була виконана саме до відкриття виконавчого провадження, а тому у старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 не було підстав виносити постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. Що стосується виплати зазначеної суми позивач вказує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 F 649 затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, де виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійного фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику. Орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником, у виконанні судового рішення веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Отже, позивач вважає, що постанова державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі, встановленому статтею 27 ЗУ «Про виконавче провадження», є незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 про стягнення з боржника виконавчого збору скасувати.

Представник відповідача у судове засідання не зFявився, надав суду відзив на позов, в якому УДВС ГТУЮ у Запорізькій області просить у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що державним виконавцем в межах визначених законом компетенції та повноважень правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа про зобовFязання Управління пенсійного Фонду України у м. Мелітополі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» F 2195-ІV від 18.11.2004 та частини 1 статті 28 ЗУ «Про загальнообовFязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період, починаючи з 03 лютого 2011 року по 19 червня 2011 року, з урахуванням отриманих позивачем сум, виплачених у цей період, та постанову про стягнення виконавчого збору, оскільки вказаний виконавчий лист є невиконаним і його виконання проводиться на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та з дотриманням п. 8 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України F 512/5 від 02.04.2012. Щодо посилань позивача на самостійне виконання рішення суду, то відповідач у відзиві зазначає, що боржником виконано рішення суду не в повному обсязі, а лише в частині розрахунку доплати ОСОБА_3 Відповідно до діючих норм законодавства державний виконавець зобовFязаний зазначити у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору. Також зазначив, що незважаючи на те, що боржником є Мелітопольське обFєднане УПФ України в Запорізькій області, тобто держаний орган, вказаний виконавчий лист містить вимогу щодо зобовFязання вчинити певні дії, а не стягнення, тому виконання вказаного виконавчого листа здійснюється у відповідності норм ЗУ «Про виконавче провадження», а не ЗУ «Про гарантії прав держави щодо виконання судових рішень». Таким чином, положення ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та пунктів 1 та 3 частини 5 статі 27 ЗУ «Про виконавче провадження» в зазначеному випадку застосуванню не підлягають.

Представник третьої особи в судове засідання не зFявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши зміст відзиву на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.08.2011 зобовFязано Управління пенсійного Фонду України у м. Мелітополі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» F 2195-ІV від 18.11.2004 та частини 1 статті 28 ЗУ «Про загальнообовFязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період, починаючи з 03 лютого 2011 року по 19 червня 2011 року, з урахуванням отриманих позивачем сум, виплачених у цей період.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 від 06.03.2019 ВП F 58551440 порядку ст.ст. 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа F 2а-16970/11, виданого 26.09.2017 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області. Цією ж постановою державного виконавця боржнику надано строк для виконання судового рішення - 10 робочих днів. Стягнуто з боржника судовий збір у розмірі 16692 грн, встановленому статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 постанови зазначено, що постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» /а.с.4,6/.

Листом F 2052-5-03.4 від 06.03.2019 начальник Мелітопольського обFєднаного управління ПФУ в Запорізькій області «Про виконання постанови суду» повідомив відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області про виконання постанови Мелітопольського міськрайонного суду F 2а-16970/11, а саме зазначив, що 03.03.2014 810,31 грн /а.с.8/.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року F 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон F1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону F 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону F 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини п'ятої статті 26 Закону F 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За змістом статті 27 Закону F 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

З аналізу зазначених норм закону вбачається, що зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору є обов'язком державного виконавця.

Водночас, частиною дев'ятою статті 27 Закону F 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Позивач у позовній заяві, стверджує, що рішення суду було виконано саме до відкриття виконавчого провадження, а тому, на його думку, у відповідача не було підстав для стягнення з нього виконавчого збору.

Проте, вказані доводи позивача є помилковими, оскільки Мелітопольське обFєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області своїм розпорядженням F 173641 від 28.02.2014 зробило лише розрахунок доплати, в результаті якого ОСОБА_3 нараховано 810,31 грн /а.с.7/.

При цьому, реальне виконання рішення суду, а саме фактична виплата пенсії ОСОБА_3 станом на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем F 06.03.2019, не відбулося.

Стосовно посилання позивача, що рішення суду підлягає виконанню в порядку ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та не стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, оскільки пенсія є періодичним платежем, то суд погоджується з позицією відповідача та вважає, що вказаний виконавчий лист містить вимогу щодо зобовFязання вчинити певні дії, а не стягнення, тому виконання вказаного виконавчого листа здійснюється у відповідності норм ЗУ «Про виконавче провадження», а не ЗУ «Про гарантії прав держави щодо виконання судових рішень». Таким чином, положення ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та пунктів 1 та 3 частини 5 статі 27 ЗУ «Про виконавче провадження» в зазначеному випадку застосуванню не підлягають.

Отже, станом на дату винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні.

Враховуючи те, що у відповідача станом на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку були відсутні, а також враховуючи обов'язок державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 ЗУ «Про виконавче провадження», суд зробив висновок про відсутність підстав для скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 06.03.2019 ВП F 58551440.

Керуючись ст.ст. 77, 90, 286 КАС України, -

постановив:

В задоволенні позову Мелітопольського обFєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за участі третьої особи: відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про скасування постанови державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору F відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13 травня 2019 року.

Суддя: