Справа № 420/761/19
Суддя: Пронька В. В.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 16.05.2019
ЄУ № 420/761/19
Провадження №2-а/420/8/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Проньки В.В.

за участю секретаря судового засідання Колесник Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новопсков справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області сержанта поліції Мальцева Максима Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ДПО18 №377432 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 26.04.2019 відповідачем було винесено постанову серії ДПО18 №377432 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. за те, що він керував транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування, чим порушив п. 2.1 (г) ПДР. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач зупинив його без причини. На вимогу відповідача він зупинився та відразу попрохав пояснити причину зупинки відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». На його прохання останній відповів, що причиною зупинки є перевірка документів. Він повідомив відповідача, що це не є причиною зупинки у відповідності до законодавства України. На дані твердження відповідач не зреагував та наказав надати документи водія. Він твердо вказав відповідачу, що його дії незаконні, але надав йому для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. Після перевірки наданих ним документів поліцейський запропонував йому надати для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На цю вимогу, відповідно до п.2.1 ПДР України він надав відповідачу посвідчення серії НОМЕР_1 , згідно з яким він є учасником бойових дій та відповідно до п.13.1 ст. 13 Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Позивач зазначив, що відповідач, як уповноважена особа на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням ПДР його учасниками, мав право вимагати у нього пред`явлення полісу лише у встановлених законом випадках, а саме при складанні протоколів щодо порушень ПДР та оформленні матеріалів ДТП, які не мали місце в даних правовідносинах. Отже позивач вважає, що підстав для застосування до нього санкції, передбаченої частиною першою статті 126 КУпАП у поліцейського не було.

Також зазначає, що при винесенні постанови поліцейським не було ознайомлено його з правами особи яка притягується до адміністративної відповідальності, які вказані в ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням. У нього не були відібрані пояснення щодо його думки стосовно правопорушення вказаного в постанові, хоча він пропонував поліцейському записати пояснення, які він надавав усно. Відповідно до розділу IV ІНСТРУКЦІЇ з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Згідно ст. 283 КУпАП. постанова обов`язково повинна містити правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження. Винесена постанова не відповідає даним вимогам, так як в ній не зазначено порядок її оскарження.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 06.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.

Неявка відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, відповідно до вимог ст.205 КАС України не є перешкодою для розгляду справи, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, враховуючи також те, що поважних причин неявки в судове засідання відповідачем не надано.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Постановою серії ДПО18 № 377432 від 26.04.2019 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 26.04.2019 о 08 год. 30 хв. в смт. Новопсков по вул. Українська не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила вимоги п.2.1 (ґ) ПДР України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивач здійснив порушення п.п. ґ) п. 2.1 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.п. 2.1. ґ ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п.п. а) п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Пунктом 2.1 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, окрім іншого, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції, на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону № 1961-IV, контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, передбачених Законом № 1961-IV, які не мали місце в даних правовідносинах. Отже підстав для застосування до позивача санкції, передбаченої частиною першою статті 126 КУпАП у поліцейського не було.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2017 року, справа № К/800/13938/17.

При таких обставин, суд вважає, що вимога відповідача пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була пред`явлена не на підставі та у спосіб, передбачений законом, а тому не надання позивачем страхового полісу не може ставитись у вину вчинення адміністративного правопорушення, виходячи з положень ст. 9 КУпАП, якою передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Матеріали адміністративної справи не містять доказів щодо оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди або скоєння позивачем порушення ПДР України, яке могло бути підставою для зупинки та складання відповідного протоколу чи постанови.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження законності його дій при висуненні позивачу вимоги пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, що є підставою для скасування постанови серії ДПО18 № 377432 від 26.04.2019 та закриття провадження у справі по адміністративне правопорушення.

Що стосується вимог позивача про визнання дій поліцейського сектору реагування патрульної поліції Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області сержанта поліції Мальцева Максима Віталійовича щодо винесення відносно позивача постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії № 377432 від 26.04.2019 протиправними, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи норми ч. 3 ст. 286 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій відповідача протиправними, задоволенню не підлягають, так як вказаною частиною статті не передбачене право місцевого загального суду для прийняття такого рішення.

З огляду на викладене, в частині вимог позивача про визнання дій відповідача протиправним слід відмовити.

Приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 72-79, 139, 241-244, 250, 268-272, 286, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області сержанта поліції Мальцева Максима Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 377432, винесену 26 квітня 2019 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області сержантом поліції Мальцевим Максимом Віталійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 24.11.2006 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський сектору реагування патрульної поліції Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області сержант поліції Мальцев Максим Віталійович, місце знаходження: вул. Слобожанська, 20, смт. Новопсков Луганської області.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Новопсковський районний суд Луганської області до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: В.В. Пронька

?