Справа № 477/286/19
Суддя: Полішко В. В.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 477/286/19
Провадження № 2-а/477/7/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої у справі судді Полішко В.В., з секретарем Хлибовою Г.Є.,

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача Тарасюк І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, в якому просить скасувати постанову НК № 958507 від 27.01.2019 року та постанову НК № 958519 від 27.01.2019 року, які були складені щодо нього молодшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2 та закрити справи за відсутністю адміністративних правопорушень.

В обґрунтування вказав, що перебуваючи на парковці в своєму автомобілі MERSEDES-BENZ, держномер НОМЕР_1 , на автозаправній станції «АПН» за адресою м.Миколаїв, вул.. Троїцька, буд 242/2 до нього підійшли поліцейські та почали вимагати посвідчення водія, техпаспорт на автомобіль. Щодо причини такої вимоги, пояснили, що він пересік подвійну смугу, чим порушив п. 1.3 Додатку 2 Правил дорожнього руху (далі Правил). На що пояснив, що хоча транспортний засіб і є його власністю, але ним керував його товариш ОСОБА_3 , який пішов на автомобільний ринок. Вказані пояснення поліцейські не сприйняли та не бажали очікувати його товариша. Після того як він надав поліцейським технічний паспорт та водійське посвідчення, щодо нього було складено постанову НК № 958519 від 27.01.2019 року за ст.. 122 КУпАП та постанову НК № 958507 від 27.01.2019 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він нібито порушив п. 2.1 (а) та п. 2.4 Правил. Від підпису в постановах відмовився, оскільки не згоден з тим, що вчинив правопорушення. Вважає, що не міг порушити п.2.4 Правил так як знаходився на парковці та до нього не застосовувалась поліцейськими вимога зупинитись. Також не порушував п. 2.1 (а) так як передав поліцейським посвідчення водія.

У встановлений судом строк від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову через його безпідставність та необґрунтованість. Вказував, що під час патрулювання автодороги 27.01.2019 року інспектором роти № 1 батальону № 3 УПП в Миколаївській області молодшим лейтенантом Шияном В.В. разом з напарником, було виявлено порушення Правил, а саме водій легкового автомобіля MERSEDES-BENZ, держномер НОМЕР_1 , рухався по вул.. Троїцька, здійснив поворот ліворуч (двічі), перетнувши при цьому лінію дорожньої розмітки 1.3 (подвійна суцільна лінія) Додатку 2 ПДР. Після чого водій зупинився біля АЗС «АПН», де в подальшому проводився розгля справ про адміністративне правопорушення.

Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та поросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР на підставі ЗУ «Про Національну поліцію» та п.2.4 а) ПДР України. Водій відмовився виконувати законну вимогу інспектора. В зв`язку з чим водія було встановлено за інформаційним порталом Національної поліції встановивши факт вчинення правопорушення було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача, роз`яснено права особі, що притягується до відповідальності та винесено постанови.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив його задовольнити. Пояснив, що в той день за кермом автомобіля не перебував, оскільки вживав алкогольні напої, взагалі сидів на задньому сидінні. За кермом був його товариш ОСОБА_3 , на передньому пасажирському сидінні його інший товариш ОСОБА_4 . Вони виїхали з авто ринку, але ОСОБА_3 згадав, що не купив потрібну йому запчастину і для того щоб не платити знову за в`їзд до ринку вирішили зупинитись на парковці заправки, яка знаходилась поруч з авто ринком. ОСОБА_3 пішов на авторинок, а вони курили біля машини. В це час до них під`їхали поліцейські, сказали, що ним порушені Правила та почали вимагати документи для складання протоколу. Він пояснив, що хоча машина і належить йому, але він не керував цим транспортним засобом. Але поліцейські відмовились чекати на ОСОБА_3 і почали складати постанови. Після того, як постанови були складені, вони повернули йому документи і поїхали, а він разом з товаришем залишився на парковці. Не заперечував, що сидів за кермом коли йому повертали документи, оскільки сів туди для того щоб дістати документи, які вимагали поліцейські.

Представник відповідача заперечувала проти позову, вказувала на правомірність дій поліцейських щодо складання протоколу, звертала увагу суду, що керування позивачем транспортним засобом підтверджується відеозаписом з нагрудної камери, де видно, що коли поліцейський повертає документи позивачу він знаходиться на водійському сидінні.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, з якого вбачається, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 27.01.2019 року інспектором патрульної поліції Шияном В.В. було винесено дві постанови НК № 958507 від 27.01.2019 року та НК № 958519 від 27.01.2019 року.

Як вбачається із постанови НК № 958519 від 27.01.2019 року позивачу у провину ставиться недотримання вимог п.1.3 Додатку 2 ПДР, а саме у м.Миколаєві , вул..Троїцька, 157, керував транспортним засобом, виїжджаючи з прилеглої території порушив вимоги дорожньої розмітки 1.3, чим порушив Додаток 2 ПДР України.

В судовому засіданні було досліджене відео з нагрудної камери на якій видно, як автомобіль виїжджаючи з авто ринку двічі перетнув подвійну суцільну лінію, спочатку при виїзді з ринку, а потім повертаючи на автозаправку.

Позивач ОСОБА_1 не заперечував, що на відео саме належний йому автомобіль порушує Правила, однак зазначає, що він не знаходився в цей час за кермом. Керував транспортним засобом його товариш ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 підтвердив те, що саме він керував транспортним засобом, а ОСОБА_6 знаходився на задньому сидінні автомобіля. Також підтвердив, те, що вони поїхали на автозаправку та зупинились там на парковці, оскільки йому необхідно було повернутись на ринок.

Допитаний в судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_7 стверджував, що коли вони підійшли до автомобіля, то за кермом був позивач.

Відеозапис нагрудної камери, досліджений в судовому засіданні, був зупинений відразу як було зафіксовано перетинання автомобілем подвійної суцільної лінії та знову відновлений коли водію повертають його документи. Як пояснив інспектор поліції це було зроблено з метою економії заряду батареї камери.

Відповідно до статей 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи вищезазначене, оскільки приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність свідок ОСОБА_3 підтвердив керування автомобілем саме ним, а не ОСОБА_1 , відсутній відеозапис на якому зафіксовано, що під час зупинки автомобіля за кермом знаходився саме позивач ОСОБА_1 , будь-які інші докази, що підтверджують керування ОСОБА_1 відсутні, то слід дійти висновку, що подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка зафіксована на відеозаписі мала місце, однак вчинене воно було іншою особою, а не позивачем.

Суд критично сприймає показання інспектора поліції, оскільки він є зацікавленою особою.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова серії НК № 958519 від 27.01.2019 року підлягає скасуванню за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також в той же день, щодо позивача було винесено постанову серії НК № 958507, відповідно до якої ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 керував транспортним засобом та на вимогу поліцейських не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п.2.1 (а), 2.4 ПДР України.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то відповідно вимога щодо пред`явлення документів до нього застосована бути не могла.

Разом з тим, ОСОБА_1 надав поліцейським документи, які вони вимагали, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери, де чітко видно, що саме ОСОБА_1 повертає документи поліцейський. Вказане також спростовує викладені у постані обставини щодо відмови надати документи

Таким чином, зазначена постанова також підлягає скасуванню за відсутності в діях особи, що притягується до відповідальності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 241-243, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Постанови у справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК № 958507 від 27.01.2019 року та НК № 958519 від 27.01.2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122 та частиною 1 статті 126 КУпАП, та накладення адміністративних стягнень у виді штрафу - скасувати.
Подальше провадження у справах про адміністративне правопорушення закрити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;
відповідач - Управління патрульної поліції в Миколаївській області, адреса: вул. Новозаводська, 1-Б, м. Миколаїв, 54056.

Суддя В.В. Полішко