Справа № 120/1311/19-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 травня 2019 р. Справа № 120/1311/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниця про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , позивач) до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (далі ОУПФУ в м. Вінниці, управління пенсійного фонду, відповідач), яким просив:

- визнати протиправним рішення викладене у відповіді №2376/11-32-3/04 від 13.11.2018 р. про відмову в призначенні пільгової пенсії за віком п."з" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язати призначити та виплачувати пенсію згідно п."з" ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 14.08.2017 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що має право на призначення пільгової пенсії згідно п."з" ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, оскільки працював на посаді водія міського транспорту.

Однак, звернувшись із відповідною заявою отримав відмову, мотивовану тим, що відсутній необхідний стаж для призначення пенсії.

Не погоджуючись із даною відмовою та вказуючи, що факт зайнятості на посаді водія міського транспорту підтверджено рядом документів вважає таку протиправною , у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.04.2019 р. справа прийнята до провадження, відкрито провадження та призначено її до розгляду у письмовому провадженні в порядку статті 263 КАС України.

02.05.2019 р. на адресу суду надійшов відзив (вх.№23570/19 ), в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову мотивуючи тим, що у ОСОБА_1 на момент звернення за пенсією не було достатньо пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії, відтак, йому обґрунтовано відмовлено у її призначенні.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

14.08.2017 р. позивач звернувся до органу пенсійного фонду із заявою про про призначення пенсії за віком. До заяви додано паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, документи про місце проживання, трудову книжку, довідки №55-56 від 08.08.2017 р., довідку про заробітну плату до 01.07.2000 р., військовий квиток.

За наслідком розгляду даної заяви прийнято рішення №4727 від 13.11.2017 р., у якому зазначено про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, мотивовану наступним.

За нормами пункту "з" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу системи персоніфікованого обліку не правильно зазначено по-батькові заявника (про необхідність внесення коригуючих змін повідомлялось), період роботи з 01.01.2004 р. не зараховано до страхового стажу.

Тобто враховуючи наявні документи, спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, становить -01р.04м.09дн. Загальний страховий стаж -24 р.02м.01дн.

Відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п."з" ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та відсутністю необхідного страхового стажу.

04.12.2017 р. представник позивача ОСОБА_4 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця із запитом про повідомлення, серед іншого, про результат розгляду заяви від 14.08.2017 р. щодо призначення пенсії ОСОБА_1

За наслідком розгляду даного запиту, управлінням 27.12.2017 р.за вих. №2611/06-32-3/02-2, повідомлено, що рішення про відмову в призначенні пенсії направлено ОСОБА_1

10.10.2018 р. представник позивача ОСОБА_4 повторно звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця із запитом про надання рішення/розпорядження про призначеня пенсії ОСОБА_1 , за результатом якого його листом від 13.11.2018 р. за вих. №2376/11-32-3/03 повідомлено про підстави відмови у призначенні пенсії та про те, що відповідне рішення направлено ОСОБА_1

Не погоджуючись з такою позицією суб`єкта владних повноважень позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Згідно пункту "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої цієї статті.

Тобто, за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків.

Відтак, право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) за умови досягнення 55 років, при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, а за відсутності такого не менше 26 р. 6м., у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Отже, як видно уточнюючі довідки необхідні у разі відсутності у трудовій книжці відомостей про спеціальний трудовий стаж.

Однак, як видно з записів трудової книжки ОСОБА_1 перебував на наступних посадах:

- в період з 27.07.1988 р. по 24.09.1994 р. на посаді водія кондуктора на всі типи автобусів для роботи на міських маршрутах на Вінницькому автотранспортному підприємстві;

- в період з 27.06.1995 р. по 27.08.1995 р., з 03.10.1995 р. по 29.03.1996 р. на посаді водія лінійного автобуса 2 класу в Автобусному парку м.Москви;

- в період з 16.07.1996 р. по 16.09.2002 р. на посаді водія кондуктора на всі типи автобусів для роботи на міських маршрутах на Вінницькому автотранспортному підприємстві;

- в період з 14.02.2005 р. по 15.04.2008 р. на посаді водія 3 класу на ЗАО «Автолінії Поділля»;

- в період з 15.03.2012 р. по 16.12.2014 р. на посаді водія 3 класу на ТОВ «Автолінії Поділля»;

- в період з 23.01.2015 р. по 31.05.2016 р. на посаді водія пасажирського автобусу 2 класу на КП «Вінницька транспортна компанія».

Отже, записами трудової книжки підтверджено перебування ОСОБА_1 на посаді водія автобуса на пасажирському транспорті в період з 27.07.1988 р. по 24.09.1994 р., з 16.07.1996 р. по 16.09.2002 р., з 23.01.2015 р. по 31.05.2016 р. Відтак, пільговий стаж ОСОБА_1 становить 13 років 6 місяців.

Зазначені висновки суду спростовують позицію сторони відповідача, викладену у відзиві.

Однак, необхідною умовою для призначення пенсії водіям за віком на пільгових умовах є наявність страхового стажу не менше 30 років, а за відсутності такого не менше 26 р. 6м.

Тут слід вказати, що в розумінні статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

В свою чергу, постановою КМУ від 4 червня 1998 р. № 794 затверджено Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, та вказано, що починаючи з 1 липня 2002 р. обчислення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" здійснюється із заробітку особи за період роботи після 1 липня 2000 р. за даними системи персоніфікованого обліку.

Як видно із рішення №4727 від 13.11.2017 р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , у ньому вказано, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу системи персоніфікованого обліку не правильно зазначено по - батькові заявника (про необхідність внесення коригуючих змін повідомлялось), період роботи з 01.01.2004 р. не зараховано до страхового стажу. Страховий стаж становить 24 р .2м.1 д. Дане рішення не скасовано та чинне. Окрім того, відсутність страхового стажу підтверджено розрахунком стажу.

Отже, доводи відповідача щодо відсутності необхідного трудового стажу знайшли своє підтвердження.

Оцінюючи саму відповідь, яку оскаржує позивач, суд вказує на наступне.

Як видно із запиту, датованого 18.10.2018 р., представник позивача просив надати розпорядження/рішення про призначення пенсії. За наслідком розгляду даного запиту отримав відповідь із інформацією щодо прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії та направлення такого ОСОБА_1

Суд вказує, що акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Відповідно до пункту 1.4 Наказу Міністерства юстиції України № 34/5 від 12.04.2005 "Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів" наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання;.

Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов`язки тільки у того суб`єкта (чи визначеного ними певного кола суб`єктів), якому вони адресовані.

В свою чергу, лист управління за вих. №2376/11-32-3/04 від 13.11.2018 р. є відповіддю на звернення представника позивача, яка не містить відмови у призначенні пенсії, а лише надає роз`яснення на поставлене у запиті питання, отже не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні вимог КАС України та не тягне юридичних наслідків для позивача. А відтак, не підлягає скасуванню.

При цьому, визначаючись щодо вимоги про зобов`язання призначити та виплачувати пенсію, суд вказує про наступне.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно пункту 2.1 Порядку 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку 22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Отже, як видно з наведених норм, призначенню пенсії передує звернення особи із відповідною заявою і документами та прийняття відповідного рішення.

Як встановлено судом, 14.08.2017 р. позивач звернувся до органу пенсійного фонду із заявою про про призначення пенсії за віком, за наслідком розгляду якої прийнято рішення №4727 від 13.11.2017 р. про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Дане рішення не скасовано та чинне, більш того, не є предметом оскарження у даній справі, а тому оцінка його правомірності судом не надається.

За сукупністю наведених обставин беручи до уваги, що рішенням №4727 від 13.11.2017 р. відмовлено в призначенні пенсії, дане рішення не оскаржено, принаймі доказів протилежного суду не надано, а повторно позивач із заявою про призначення пенсії не звертався, - відсутні правові підстави зобов`язувати суб`єкта владних повноважень нараховувати та виплачувати пенсію з 14.08.2017 р.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вище наведене, на думку суду, підстави вважати, що відповідач діяв не в межах та не у спосіб визначений чинним законодавством, - відсутні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваної бездіяльності та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, яка не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1 ).

Відповідач : Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Повний текст рішення сформовано: 17.05.2019 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна