Справа № 2340/3073/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 травня 2019 року справа № 2340/3073/18 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання: Пруднікової В.О.,

представника позивача - Макеєва В.Ф. (за ордером),

представників відповідача - Власенко А.В. (за довіреністю), Ципіна Д.Л. (згідно ордеру),

представника третьої особи 1 - Власенко А.В. (за довіреністю),третьої особи 2 - Нищика Я.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача Власенко А .В. (вх. №12244/19 від 15.05.2019) про залишення адміністративного позову без розгляду в справі за позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради Черкаської області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача міський голова м. Черкаси Бондаренко Анатолій Васильович , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

02 серпня 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Черкаської міської ради, в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської міської ради №2-2888 від 06.02.2018 №2-2888 "Про дострокове припинення повноважень секретаря Черкаської міської ради ОСОБА_2 ".

У зв?язку з поданням позивачем заяви про зміну предмету позову (вх. 10617/19 від 24.04.2019) та з прийняттям даної заяви до розгляду, 25.05.2019 представником відповідача Власенко А.В. до суду подано клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову. В обгрунтування свого клопотання представник відповідача зазначила, що позивачем пропущено строк на звернення до суду передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України, оскільки позивачу про прийняття оскаржуваного рішення стало відомо 06.02.2018, що підтверджується такими фактами:

1) оскаржуване рішення прийняте на 48 пленарному засіданні 2 сесії Черкаської міської ради, на якому був присутній позивач та в своєму виступі повідомив що вже знає результат майбутнього голосування за свою відставку й переконаний, що вона відбудеться. Подякував депутатам за два роки плідної роботи. Вказав, що за цей період зроблено було не мало - це ремонт доріг, безкоштовне харчування дітей 1-4 класів, безкоштовне перебування хворих в перший день у лікарні, не забудова «Соснівки» і т.д.;

2) ОСОБА_2 мав можливість дізнатись про прийняття оскаржуваного рішення в тому числі зі ЗМІ. До суду першої інстанції надано відповідний доказ - роздруківка статті із сайту https://hromadske.ck.ua/va-svobodven-radutskvi-biIshe-ne- 8екгеіаг-пшкгаиу/- «Я свободен!»: Радуцький - більше не секретар міськради, що підтверджує присутність ОСОБА_2 на позачерговій сесії Черкаської міської ради 06.02.2018;

3) 06.02.2018 позивач звільнив свій робочий кабінет;

4) 06.02.2018 позивач подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням за період 01.01.2018-06.02.2018;

5) оскаржуване рішення у встановлений регламентом Черкаської міської ради спосіб було оприлюднено на веб-порталі Черкаської міської ради.

Таким чином представник відповідача зазначила, що даний спір стосується звільнення громадянина з публічної служби, а тому поданий до суду з пропущенням місчного строку встановленого нормами КАС України.

Крім того, в своєму клопотання представник відповідача зазначила, що відмовляючи відповідачу у задоволені клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в ухвалі від 23.01.2019 суд зазначив, що відповідач та Черкаський міський голова Бондаренко А.В. не надали суду доказів вручення позивачу оскаржуваного рішення. Проте на думку представника відповідача, формальний підхід «коли отримав рішення - тоді й починається строк на його оскарження» є потуранням зловживанню ОСОБА_2 права на судовий захист та нівелюванням присікальних процесуальних строків, встановленим Кодексом адміністративного судочинства України. Також представник відповідача звернула увагу, що позивач так і не подавав суду клопотання про поновлення процесуального строку на звернення до суду із відповідним адміністративним позовом.

У підготовчому засіданні представник позивача проти задоволення вказаного клопотання заперечував та просив відмовити у його задоволені.

Представники відповідача та третьої особи 1, третя особа 2 підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Розглянувши клопотання відповідача, заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача зазначила, що позивач про порушення своїх прав дізнався 06.02.2018, посилаючись при цьому на таке:

1) оскаржуване рішення прийняте на 48 пленарному засіданні 2 сесії Черкаської міської ради, на якому був присутній позивач та в своєму виступі повідомив що вже знає результат майбутнього голосування за свою відставку й переконаний, що вона відбудеться. Подякував депутатам за два роки плідної роботи. Вказав, що за цей період зроблено було не мало - це ремонт доріг, безкоштовне харчування дітей 1-4 класів, безкоштовне перебування хворих в перший день у лікарні, не забудова «Соснівки» і т.д.;

2) ОСОБА_2 мав можливість дізнатись про прийняття оскаржуваного рішення в тому числі зі ЗМІ. До суду першої інстанції надано відповідний доказ - роздруківка статті із сайту https://hromadske.ck.ua/va-svobodven-radutskvi-biIshe-ne- 8екгеіаг-пшкгаиу/- «Я свободен!»: Радуцький - більше не секретар міськради, що підтверджує присутність ОСОБА_2 на позачерговій сесії Черкаської міської ради 06.02.2018;

3) 06.02.2018 позивач звільнив свій робочий кабінет;

4) 06.02.2018 позивач подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням за період 01.01.2018-06.02.2018;

5) оскаржуване рішення у встановлений регламентом Черкаської міської ради спосіб було оприлюднено на веб-порталі Черкаської міської ради.

Суд зазначає, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.08.2018 позовну заяву ОСОБА_2 до Черкаської міської ради Черкаської області, третя особа - міський голова міста Черкаси Бондаренко Анатолій Васильович , про визнання протиправним та скасування рішення, повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами. Постановляючи таку ухвалу суддя зазначив, що «З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської міської ради від 06.02.2018 про дострокове припинення його повноважень як секретаря Черкаської міської ради. Тобто, даний спір стосується звільнення громадянина з публічної служби. Водночас позов надійшов до суду 02 серпня 2018 року, після спливу майже 6 місяців з дня прийняття вказаного рішення.

При цьому, в матеріалах позовної заяви відсутні докази поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, клопотання про поновлення строків звернення до суду з обґрунтуванням підстав для поновлення строку позивач також не надав.».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. В своїй постанові суд апеляційної інстанції зазначив, що «Як вбачається з пояснень представника позивача, позивач оскаржуване рішення не отримував у зв`язку із чим був позбавлений права на його вчасне оскарження.

Представник позивача зазначає, що про оскаржуване рішення йому стало відомо після звернення його адвоката до Черкаської міської ради із запитом про надання публічної інформації від 01.08.2018 р. (вх. МВК № 5509-2 від 01.08.2018 р.).

До суду позивач звернувся 29.08.2018 р., що підтверджується відбитком вхідного штемпеля Черкаського окружного адміністративного суду за вх. № 20716/18…..В контексті наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача та третьої особи 1 про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Черкаської міської ради Черкаської області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради Черкаської області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - міський голова м. Черкаси Бондаренко Анатолій Васильович , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2019 апеляційне провадження відкрите за апеляційною скаргою Черкаської міської ради Черкаської області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Черкаської міської ради Черкаської області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - міський голова м. Черкаси Бондаренко Анатолій Васильович , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, закрите як таке, що помилково відкрите.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ст.55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" вказав, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. З рішення Європейського суду з прав людини від 17 липня 2008 року у справі "Каіч та інші проти Хорватії" вбачається, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Тобто, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Також суд звертає увагу, що ухвалою від 17.12.2018 відкрито провадження у даній справі. Судом виконуючи завдання підготовчого провадження, які передбачені ст. 173 КАС України проведено 6 (шість) судових засідань, в яких надані пояснення представниками сторін, задоволенні клопотання про виклик свідків, про допит в якості свідка ОСОБА_4

Суд звертає увагу, що подання клопотань про залишення позовної заяви без розгляду за наявності рішення апеляційної інстанції, в якому суд апеляційної інстанції вказав на порушення норм процесуального права судом першої інстанції, суд розцінює як затягування розгляду справи в контексті зловживання процесуальними правами, за що передбачена відповідальність відповідно до ст. 148 КАС України.

Таким чином суд зазначає, що у поданому клопотанні представник відповідача, на переконання суду, не надав належних, допустимих, достатніх доказів, які б підтверджували переконливо, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а тому у його задоволенні суд відмовляє.

Керуючись статтями 2, 3, 4, 5, 19, 44, 33, 47, 49, 180, 240, 241, 248, 256, 294, 295 КАС України суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача Власенко А .В. (вх. №12244/19 від 15.05.2019) про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення у відповідності до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала у повному обсязі буде складена протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин даної ухвали.

Ухвала у повному обсязі виготовлена 17.05.2019.

Суддя В.П. Тимошенко