Справа № 161/5825/19
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа F 161/5825/19
Провадження F 2-а/161/249/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого F судді Кирилюк В.Ф.

секретаря Самолюк І.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти F4 УПП у Волинській області ДПП рядового поліції ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення. З наведених підстав просить суд визнати незаконною та скасувати постанову від 01.04.2019 року серії НКF595220.

Позивач в судовому засідані позовні вимоги підтримав із вказаних підстав. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідачів, субFєктів владних повноважень, у судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджено постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та рапортом поліцейського.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Згідно вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субFєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субFєкта владних повноважень обовFязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, а також не заперечується сторонами, що 01.04.2019 року поліцейським ОСОБА_3 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.04.2019 року серії НК F595220, в якій зафіксовано, що громадянин ОСОБА_1 о 09 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1, проїхав по вул. Премоги в м. Луцьку на заборонений червоний сигнал світлофора, чим вчинив адміністративне правопорушення, яке передбачено ч.2 ст.122 КУпАП, за яке накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

За порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України передбачена адміністративна відповідальність за ст.122. ч.2 КУпАП: накладення штрафу в розмірі двадцяти пFяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Позивач факт вчинення ним адміністративного правопорушення заперечив.

Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення від 01.04.2019 року серії НК F595220, позивач порушив вимоги п.п. «е» п.8.7.3 ПДР.

Відповідно до п.п. «е» п.8.7.3 ПДР червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

За змістом статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Наданий суду відеозапис не вказує на те, що дане джерело доказування може бути використане як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, однозначно не вказує на наявність факту його вчинення, а тому відсутність належного підтвердження факту вчинення правопорушення не дає можливості встановити факт наявності правопорушення як такого та правомірності дій відповідача під час винесення постанови.

Будь-яких спростувань вищенаведених обставин відповідачі суду не надали.

Представник відповідача жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що останній допустив порушення п.п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, суду не надав, а отже позивача було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

На думку суду, сам по собі наявний в матеріалах справи рапорт поліцейського без інших належних доказів не свідчить про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, вчинення якого останній заперечує.

Статтею 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкціїї з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, (затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 F 1395) передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу; поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки; після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субFєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субFєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субFєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субFєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що слід скасувати рішення субFєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтею 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти F4 УПП у Волинській області ДПП рядового поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.04.2019 року серії НК F595220 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 7.

Відповідачами у справі є:

Управління патрульної поліції у Волинській області, службова адреса м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Поліцейський роти F4 УПП у Волинській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_3, службова адреса м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Повне судове рішення складено, підписано та проголошено 15 травня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4