Справа № 800/374/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2019 року

Київ

справа №800/374/17

адміністративне провадження №П/9901/258/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., Мороз Л.Л., Коваленко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кочерги В.П.

учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_1 .

представник позивача ОСОБА_2 .

представник відповідача Пантюхова Л.Р.

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №800/374/17 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування розпорядження Президента України про звільнення з посади голови Коростишівської районної державної адміністрації Житомирської області від 08 серпня 2017 року №157/2017-рп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підставою для прийняття спірного розпорядження стало рішення Коростишівської районної ради від 22 липня 2017 року про висловлення недовіри, яке ним оскаржено в судовому порядку. Проте, оскільки строк оскарження розпорядження Президента України становить один місяць, він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2017 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №806/2091/17.

9 січня 2018 року справу №800/374/17 справу передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено новий склад суду; суддею-доповідачем визначено суддю Гімона М.М.

Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2018 року справу прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2019 року поновлено провадження у справі №800/374/17 та продовжено його зі стадії, на якій його було зупинено.

Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2019 року провадження у справі було зупинено на підставі спільного клопотання сторін до 8 квітня 2019 року для примирення.

Угоди між сторонами досягнуто не було, у зв`язку з чим провадження у справі поновлено зі стадії, на якій його було зупинено.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи адміністративного позову, просив його задовольнити. Вказував, що про незаконність розпорядження свідчить також і судове рішення у справі №806/2091/17, яке набрало законної сили та яким визнано протиправним та скасовано рішення сімнадцятої сесії VII скликання Коростишівської районної ради від 22 червня 2017 року №317 «Про недовіру голові Коростишівської районної державної адміністрації ОСОБА_1 .» (далі - рішення про недовіру). Тобто, судом визнано протиправною підставу оскаржуваного у цій справі Розпорядження Президента України.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, вказував, що при прийнятті розпорядження було дотримано вимоги чинного законодавства, а підставою для його прийняття було не рішення сімнадцятої сесії VII скликання Коростишівської районної ради від 22 червня 2017 року №317, а подання Кабінету Міністрів України. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 27 лютого 2001 року у справі №1-рп/2001 зазначив, що реалізація повноваження Президента України визначеного статтею 118 Конституції України та статті 9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» від 9 квітня 1999 року N586-XIV (далі - Закон N586-XIV) зумовлена лише однією конституційною вимогою - наявністю подання Кабінету Міністрів України про призначення певної особи на посаду чи звільнення її з посади. З урахуванням зазначеного, скасування судом рішення про недовіру не має значення для оцінки правомірності Розпорядження Президента України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Розпорядженням Президента України від 29 квітня 2016 року № 138/2016 ОСОБА_1 призначений на посаду голови Коростишівської районної державної адміністрації (далі - РДА).

22 червня 2017 року відбулося засідання сімнадцятої сесії VII скликання Коростишівської районної ради, на якій прийнято рішення №317, яким районна рада вирішила: висловити недовіру голові Коростишівської РДА ОСОБА_1. ; надіслати дане рішення на адресу голови Житомирської обласної державної адміністрації для надання пропозицій Президенту України з даного питання; надіслати дане рішення на адресу Президента України Порошенка П.О . для прийняття відповідного рішення (далі - рішення про недовіру) (а.с.64).

Згідно протоколу №2 засідання лічильної комісії це рішення прийнято більшістю депутатів (19 з 30) (а.с.65).

У липні 2017 року позивач оскаржив рішення про недовіру в судовому порядку. Рішенням Користишівського районного суду Житомирської області від 2 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено, проте постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року, за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано рішення про недовіру (а.с.7, 73-76).

Суд також установив, що на підставі рішення про недовіру та керуючись пунктом 3 частини другої статті 9 Закону N586-XIV, 23 червня 2017 року головою Житомирської обласної державної адміністрації подано пропозицію до Кабінету Міністрів України про порушення клопотання перед Президентом України про звільнення ОСОБА_1 з посади голови РДА у зв`язку з висловленням йому недовіри простою більшістю голосів від складу відповідної ради (а.с.63).

У свою чергу, 11 липня 2017 року Кабінет Міністрів України відповідно до частини дев`ятої статті 118 Конституції України та пункту 3 частини другої статті 9 Закону N586-XIV вніс пропозицію Президенту України про звільнення позивача (а.с.61).

8 серпня 2017 року Президент України на підставі частини дев`ятої статті 118 Конституції України своїм розпорядженням № 157/2017-рп звільнив ОСОБА_1 з посади голови РДА (а.с.6, 60).

Розпорядження Президента України №157/2017-рп є предметом спору, переданого на вирішення Суду.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційні повноваження Президента України визначені статтею 106 Конституції України, відповідно до якої Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій (далі - держадміністрація) визначає Закон №586-ХІV.

Частиною четвертою статті 118 Конституції України встановлено, що голови місцевих держадміністрацій призначаються на посаду і звільняються з посади Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України.

Це правило закріплено також у статтях 8, 9 Закону №586-ХІV та підпункті 7 пункту 2 розгляду питань, пов`язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 298 (далі - Порядок розгляду).

Перелік підстав для припинення Президентом України повноважень голів місцевих держадміністрацій визначено у частині першій статті 9 Закону № 586-ХІV. Зокрема, відповідно до пункту 8 зазначеної норми права повноваження голів місцевих держадміністрацій припиняються Президентом України у разі висловлення недовіри двома третинами від складу відповідної ради.

Частиною другою наведеної норми визначено перелік підстав, які надають право Президенту України припинити повноважень голів місцевих держадміністрацій, однією з яких є висловлення недовіри простою більшістю голосів від складу відповідної ради.

Обов`язок Президента України прийняти рішення і надати обґрунтовану відповідь, у разі висловлення недовіри голові відповідної місцевої державної адміністрації обласною чи районною радою, визначений частиною дев`ятою статті 118 Конституції України.

Процедуру розгляду подання щодо призначення на посаду та звільнення з посади голів місцевих держадміністрацій визначає Порядок розгляду (підпункт 5 пункту 1).

Відповідно до підпункту 4 пункту 7 Порядку розгляду подання щодо призначення на посаду та звільнення з посади або погодження призначення на посаду (звільнення з посади) стосовно голови місцевої держадміністрації вноситься Президентові України Кабінетом Міністрів України.

Пропозиції Кабінету Міністрів України щодо кандидатур для призначення на посаду та звільнення з посади голів, зокрема, районних держадміністрацій вносять голови обласних держадміністрацій.

Проаналізувавши наведені норми права, колегія суддів Верховного Суду вважає, що розпорядження щодо звільнення з посади голови місцевої держадміністрації, в тому числі й у разі висловлення йому недовіри простою більшістю голосів від складу відповідної ради, видається Президентом України після відповідної процедури, визначеної Порядком розгляду, на підставі подання Кабінету Міністрів України.

Так, у справі, яка розглядається, встановлено, що 11 липня 2017 року Кабінет Міністрів України за пропозицією голови Житомирської обласної державної адміністрації від 23 червня 2017 року вніс пропозицію Президенту України про звільнення ОСОБА_1 з посади голови РДА на підставі частини дев`ятої статті 118 Конституції України (у зв`язку із висловленою йому недовіри простою більшістю голосів від складу відповідної ради).

Верховний Суд вважає безпідставним покликання позивача на судове рішення у справі №806/2091/17 за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської районної ради Житомирської області, яким визнано протиправним та скасовано рішення про недовіру, оскільки таке рішення реалізоване до моменту його скасування адміністративним судом шляхом внесення відповідних пропозицій (подання) органів державної влади Президенту України.

Таким чином, видаючи оспорюване розпорядження на підставі подання (пропозиції) Кабінету Міністрів України, дія якого не зупинялася, Президент України діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, слід зазначити, що факт скасування в судовому порядку рішення про недовіру може бути підставою для звернення позивача до Президента України з метою відновлення правового становища, яке існувало до прийняття такого рішення і поновлення на посаді, натомість не змінює суті правовідносин, які виникли між сторонами у цій справі, їх правове регулювання, тобто - предмету судового розгляду у цій справі.

Доводи позивача про те, що рішення про недовіру було прийнято меншим складом ради ніж дві третини є безпідставними, оскільки, по-перше, рішення про недовіру не є предметом спору у цій справі, а по-друге, звільнення ОСОБА_1 з посади було реалізовано на підставі частини дев`ятої статті 118 Конституції України - у зв`язку з висловленням недовіри простою більшістю голосів від складу відповідної ради, а не на підставі частини десятої статті 118 Конституції України (якщо недовіру голові районної чи обласної державної адміністрації висловили дві третини депутатів від складу відповідної ради).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що оскаржуване Розпорядження відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, а отже, у задоволенні позову слід відмовити.

За правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання позову у цій справі відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246, 266 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича про визнання протиправним та скасування розпорядження відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15 травня 2019 року.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон,

Я.О. Берназюк,

М.І. Грицiв,

Л.Л. Мороз,

Н.В. Коваленко,

Судді Верховного Суду