Справа № 569/3605/19
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року

Львів

№ 857/4195/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів – Обрізка І. М., Сеника Р. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 березня 2019 року, ухвалене головуючим суддею Галінською В. В. о 14 год 08 хв. у м. Рівне, у справі № 569/3605/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Рівненської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 14 лютого 2019 року № 0040/20400/19, якою на нього накладено адміністративне стягнення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення, оскільки, діючи від імені декларанта – ОСОБА_2, він не вчиняв жодних умисних дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також не є суб’єктом правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 березня 2019 року позов задоволено частково, скасовано постанову у справі про порушення митних правил від 14 лютого 2019 року № 0040/20400/19 та закрито справу про адміністративне правопорушення. В решті позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Рівненська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки при митному оформленні транспортного засобу марки «BMW», моделі «X5», номер кузова № НОМЕР_1 ним заявлено у митній декларації недостовірну інформацію про календарний рік виробництва автомобіля, що вказує на прямий умисел позивача на вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України. Зазначає, що позивачем не було надано суду жодних доказів порушення посадовими особами контролюючого органу його прав та норм матеріального і процесуального права під час проведення митних процедур.

Оскільки учасники справи в судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд відповідно до пункту 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 26 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пелікан-Про» як виконавцем та ОСОБА_2 як замовником укладено договір доручення про декларування товарів № 292, згідно з яким виконавець зобов’язувався представляти інтереси замовника в будь-яких митних органах України, здійснювати декларування товарів, транспортних засобів, що належать замовнику, а замовник несе повну відповідальність за достовірність наданих ним документів, правдивість зазначених у них відомостей та здійснює сплату митних платежів.

Позивач як агент митного оформлення, що перебуває в трудових відносинах з митним брокером - Товариством з обмеженою відповідальністю «Пелікан-Про» і безпосередньо діє в інтересах особи, яку представляє митний брокер, подав в Рівненську митницю ДФС митну декларацію від 16 січня 2019 року № UA204010/2019/201290 з метою митного оформлення легкового транспортного засобу марки «BMW», моделі «X5», номер кузова № НОМЕР_1, календарний рік виготовлення – 2011.

23 січня 2019 року начальником відділу оперативного реагування, взаємодії з митними органами іноземних держав та моніторингу Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Михалюком В. М. складено протокол про порушення митних правил № 0040/20400/19, в якому зазначено, що ОСОБА_1 під час митного оформлення автомобіля транспортного засобу марки «BMW», моделі «X5», номер кузова № НОМЕР_1 вчинив дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів в сумі 4333,86 грн, а саме: заявив в митній декларації ІМ40ДЕ № UA204010/2019/201290 від 16 січня 2019 року неправдиві відомості для визначення митної вартості товару в частині календарного року виробництва легкового вказаного автомобіля, оскільки згідно з експертною довідкою від 28 грудня 2018 року №181228/026 календарним роком виготовлення даного транспортного засобу є 2010 рік.

На підставі вказаного протоколу 14 лютого 2019 року заступником начальника Рівненської митниці ДФС Сімчуком В, П. винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України і накладено стягнення у вигляді 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить 13001,58 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції керувався тим, що наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, зокрема, умислу на зазначення в митній декларації неправдивих відомостей з метою ухилення від сплати митних платежів відповідачем не доведена.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв’язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (статті 10 Кодексу України про адміністративне правопорушення), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об’єктивне з’ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов’язана з’ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом’якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з’ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до частини першої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою статті 264 Митного кодексу України передбачено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов’язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Згідно з частиною восьмою статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Статтею 269 Митного кодексу України встановлено, що за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов’язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

Внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації.

У разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у митній декларації товарів, транспортних засобів комерційного призначення внесення змін, відкликання та визнання недійсною цієї декларації до закінчення провадження у відповідних справах забороняються. Не порушується провадження у справах про порушення митних правил у випадках, якщо декларант або уповноважена ним особа самостійно звернулися до органу доходів і зборів з проханням про внесення змін до митної декларації відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Як підтверджується матеріалами справи, позивачем для митного оформлення транспортного засобу було подано митну декларацію ІМ40ДЕ № UA204010/2019/201290 від 16 січня 2019 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інвойс та експертну довідку.

Крім цього, в день подання митної декларації позивачем заявлено клопотання про надання дозволу на відкликання вказаної митної декларації або внесення змін до неї в частині відомостей про рік виготовлення автомобіля.

Всупереч вимогам статті 269 Митного кодексу України відповідач залишив таку без розгляду та 29 січня 2019 року прийняв картку відмови в митному оформленні транспортного засобу марки «BMW», моделі «X5», номер кузова № НОМЕР_1 на підставі митної декларації ІМ40ДЕ № UA204010/2019/201290.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що справу про порушення митних правил № 0040/20400/19 було порушено митним органом 23 січня 2019 року - складенням протоколу про порушення митних правил, тобто після того, як позивач самостійно звернувся з проханням про внесення змін до митної декларації, що суперечить вимогам частини десятої статті 269 Митного кодексу України.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що під час оформлення транспортного засобу позивач, визначаючи рік випуску транспортного засобу, діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо імпортованого транспортного засобу та заниження митної вартості.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач як суб’єкт владних повноважень не довів наявність умислу в діях позивача, спрямованого на вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів, що свідчить про відсутність в діях позивача складу порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові про порушення митних правил фактичним обставинам справи, що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі про порушення митних правил.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 березня 2019 року у справі № 569/3605/19 – без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Л. П. Іщук

судді

І. М. Обрізко

Р. П. Сеник