Справа № 146/458/19
Суддя: Скаковська І. В.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/458/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" травня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Скаковської І.В.,

з участю секретаря судового засідання Сідак Н.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інструктора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Шостацького Артема Івановича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з даним позовом до інструктора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Шостацького А.І. про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою по справі серії НК № 358973 від 23 березня 2019 року, яка винесена інструктором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Шостацьким А.І. на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно вказаної постанови, 23 березня 2019 року о 08:55 год на автодорозі М-12 281 км, керував транспортним засобом в населеному пункті зі швидкістю 73 км/год, тобто перевищив встановлену швидкість руху на 23 км/год, чим допустив порушення п.12.4 ПДР України.

Швидкість руху вимірювалася приладом «TruCAM 000770».

Дану постанову позивач вважає неправомірною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, позивач зазначає, що порушення, яке начебто він допустив нічим не зафіксоване. Також не складався і протокол про адміністративне порушення.

Крім того, в постанові не вказано назву населеного пункту та назву вулиці по якій рухався позивач, а лише зазначено автодорогу М-12, а також не зазначено назву транспортного засобу.

В постанові відсутні докази належності виміряної швидкості саме автомобілю позивача.

Співробітником поліції, що виніс постанову не було продемонстровано ні прилад, яким зафіксоване правопорушення, ні сама фіксація правопорушення.

В постанові вказана лише назва приладу «TruCAM», проте не вказана його модель, що не дає можливості встановити наявність сертифіката саме на цей прилад.

Також ОСОБА_1 зазначив, що перед зупинкою він рухався в потоці автомобілів, які були як попереду його транспортного засобу, так і позаду, нікого з учасників руху він не обганяв, всі автомобілі рухалися з допустимою швидкістю руху, тому вважає, що його автомобіль було зупинено безпідставно.

Вказує, що фактичного розгляду справи про адміністративне правопорушення не було, а формально було винесено постанову, при складанні якої ніхто ніяких пояснень від позивача не вимагав, та при цьому він був позбавлений змоги скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП та Конституції України.

В зв`язку з чим ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду, який просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 28 березня 2019 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися з урахуванням положень ст. 286 КАС України. Також відповідачу було запропоновано надати суду відзив на позовну заяву та всі докази.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

12 квітня 2019 року через канцелярію суду відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, в якому позовні вимоги відповідач заперечує, мотивуючи тим, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та просить в задоволені позовних вимог відмовити.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що під час несення служби на автодорозі М-12 «Стрий-Знам`янка» 281 км в населеному пункті с. Прибузьке, 23 березня 2019 року екіпажем «Сапфір-512» за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI20/20 (серійний номер ТС000770) було виявлено порушення Правил дорожнього руху України водієм транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 73 км/год, при дозволеній швидкості 50 км/год в населеному пункті, при цьому перевищуючи встановлене обмеження швидкості руху на 23 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Після виявлення порушення швидкості руху водія було зупинено, повідомлено про причину зупинки, ознайомлено із відеофіксацією вчиненого правопорушення, після чого відносно позивача було складено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн, що передбачено санкцією статті.

Щодо твердження позивача, що в постанові вказана лише назва приладу TruCam, відповідач зазначив, що перед тим як зупинити транспортний засіб позивача, здійснено замір швидкості руху транспортного засобу за допомогою вимірювальної техніки TruCam LTI20/20, модель ТС000770 про що чітко зазначено в постанові.

Також відповідачем надано завірені копії дозвільної документації на використання приладу TruCam LTI20/20.

Зазначив, що твердження позивача, що інспектором у постанові не зазначено назву населеного пункту, в якому вчинено правопорушення, і що нібито водій не їхав у населеному пункті та не перевищив швидкість не відповідають дійсності, оскільки у постанові зазначено, що водій керував транспортним засобом у населеному пункті. Крім того, на відеофіксації під час спілкування поліцейського з водієм вбачається, що вони перебувають у населеному пункті. Разом з тим, у відповідності до організації дорожнього руху на автомобільній дорозі М-12 «Стрий-Знам`янка» на 32 аркуші зображено відрізок дороги, з якого вбачається, що з 280 км починається населений пункт «Червона зірка», який нещодавно було перейменовано в с. Прибузьке.

Щодо твердження позивача, що інспектором порушено розгляд справи так як не було складено протокол зазначив, що відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, відзив на позов відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 358973 від 23 березня 2019 року, 23 березня 2019 року о 08:55 год на автодорозі М-12 281 км ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в населеному пункті зі швидкістю 73 км/год, тобто перевищив встановлену швидкість руху на 23 км/год, чим допустив порушення п.12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалася приладом TruCam 000770 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, в позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що в постанові вказана лише назва приладу TruCam але не вказана його модель, що не дає можливість встановити наявність сертифіката саме на цей прилад та встановити чи пройшов даний прилад відповідну повірку.

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, в ній зазначено, що швидкість вимірювалася на TruCam 000770.

Згідно свідоцтва державного підприємства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ ЦЕНТР СТАНДАРТИЗАЦІЇ, МЕТРОЛОГІЇ, СЕРТИФІКАЦІЇ ТА ЗАХИСТУ ПРАВ СПОЖИВАЧІВ» про повірку заканодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13731 від 21 грудня 2018 року - лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI20/20 № ТС000770 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Свідоцтво чинне до 21 грудня 2019 року (а.с. 20).

Крім того, на підтвердження законності використання вимірювального приладу TruCam 000770 відповідачем надано ряд дозвільної документації на використання даного приладу (а.с. 21-24).

Разом з тим, як вбачається з роздруківки фотознімка здійсненого приладом TruCam LTI20/20 № ТС000770, на ньому зафіксовано автомобіль позивача та встановле, що даний автомобіль рухався зі швидкістю 73 км/год.

Також з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що швидкість руху вимірювалася саме транспортного засобу позивача.

Твердження позивача ОСОБА_1 , що в постанові не зазначено назву населеного пункту, а лише вказано автодорогу М-12, що свідчить про те, що він рухався поза межами населеного пункту не відповідають дійсності.

Так, згідно наявного в матеріалах справи запису відеофіксації встановлено, що позивач рухався в межах населеного пункту.

Відповідно до організації дорожнього руху на автомобільній дорозі М-12 «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка» на 32 аркуші зображено відрізок дороги, де вбачається, що з 280 км починається населений пункт Червона Зірка (а.с. 25-26).

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому твердження позивача про порушення інспектором порядку розгляду справи, оскільки під час її розгляду протокол про адміністративне правопорушення не складався, а відразу було винесено постанову суд до уваги не приймає.

Таким чином враховуючи вищевикладене, аналізуючи наведені факти, приймаючи до уваги, те що дотримання правил дорожнього руху є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, суд приходить до переконання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а згідно вимог ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи докази на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованим, правомірним та законним, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інструктора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Шостацького Артема Івановича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складання повного рішення суду згідно з ч.4 ст. 286 КАС України.

Суддя: І.В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 15 травня 2019 року