Справа № 120/676/19-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 травня 2019 р. справа № 120/676/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Слободянюка В.О.,

представника позивача: Скржешевського М.С.,

представника відповідача: Лозінської І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу

в с т а н о в и в :

26.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що у лютому 2019 року отримав вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6211-17 від 07.11.2018 року з єдиного внеску в сумі 15819,54 грн. Зауважив, що відповідачем жодна перевірка щодо позивача не проводилась, а тому рішення про визначення позивачу суми грошового зобов`язання зі сплати єдиного внеску не могло бути прийнято, а тому вимогу № Ф-6211-17 від 07.11.2018 року вважає протиправною. Крім того, вказав, що визначення суми доходу (прибутку) як бази нарахування ЄСВ є обов`язковим. Порушення даного обов`язку зі сторони відповідача та нарахування позивачу ЄСВ за відсутності проведення перевірки і встановлення доходу (прибутку) підприємця як бази нарахування, є порушенням, на думку позивача, п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

З огляду на викладене, позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Вінницькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6211-17 від 07.11.2018 року.

Ухвалою суду від 11.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 09.04.2019 року. Також, ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

01.04.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на адміністративний позов (вх. №17699), в якому останній просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вказали, що згідно з даними інформаційної системи ГУ ДФС у Вінницькій області та з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 05.06.2006 за № 2618.

Відповідно до відомостей Реєстру страхувальників, ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник єдиного внеску з 03.01.2007 за № 1/02314.

Згідно з пп. 6 п. 11.22 Порядку обліку платників податків і зборів та відомостями, що надійшли від державного реєстратора, ОСОБА_1 продовжує перебувати на обліку у Вінницькій ДПІ (Вінницьке управління ГУ ДФС) як особа, яка отримувала доходи від підприємницької діяльності, в стані припинення « 11» - припинено, але не знято з обліку (кор. не пусті).

На підставі вищезазначеного та згідно з даними ІКП 71040000 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 нараховано єдиний внесок: 8448,00 грн. - за 2017 рік, термін сплати 09.02.2018; 2457,18 грн. - за 1 квартал 2018 року, термін сплати 19.04.2018; 2457,18 грн. - за 2 квартал 2018 року, термін сплати 19.07.2018; 2457,18 грн. - за 3 квартал 2018 року, термін сплати 19.10.2018; 2457,18 грн. - за 4 квартал 2018 року, термін сплати 21.01.2019. Таким чином, станом на 31 жовтня 2018 року загальна сума боргу платника єдиного внеску ОСОБА_1 становить 15819,54 грн.

Зазначили, що проведення перевірки та акт перевірки не є виключною підставою для формування контролюючим органом вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску та фінансових санкцій є самостійною підставою для направлення платникові вимоги про сплату недоїмки без проведення додаткових перевірок. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Отже, на думку відповідача, вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ф-6211-17 від 07 листопада 2018 року є правомірною, а тому не підлягає скасуванню.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 09.04.2019 року відкладено судове засідання на 14.05.2019 року.

В судовому засіданні 14.05.2019 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовольнити адміністративний позов з мотивів викладених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини наведені у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 05.06.2006 за № 2618. Відповідно до відомостей Реєстру страхувальників, ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник єдиного внеску з 03.01.2007 за № 1/02314.

ОСОБА_1 продовжував перебувати на обліку у Вінницькій ДПІ (Вінницьке управління ГУ ДФС) як особа, яка отримувала доходи від підприємницької діяльності, в стані припинення « 11» - припинено, але не знято з обліку (кор. не пусті) до 07.02.2019 року.

07.02.2019 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 (рішення про припинення 2016745).

Згідно з даними ІКП 71040000 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 нараховано єдиний внесок:

8448,00 грн. - за 2017 рік, термін сплати 09.02.2018;

2457,18 грн. - за 1 квартал 2018 року, термін сплати 19.04.2018;

2457,18 грн. - за 2 квартал 2018 року, термін сплати 19.07.2018;

2457,18 грн. - за 3 квартал 2018 року, термін сплати 19.10.2018;

2457,18 грн. - за 4 квартал 2018 року, термін сплати 21.01.2019.

Станом на 31 жовтня 2018 року загальна сума боргу платника єдиного внеску ОСОБА_1 становить 15819,54 грн.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується наступним.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які підпадають під правове регулювання Закону України №2464-V1 від 08.07.2010 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 25 Закону, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Частиною чотирнадцятою статті 25 Закону визначено, що оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Порядок стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі -Інструкція № 449).

Відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції № 449, фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках:

- якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами;

- якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

За вимогами пункту 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера «У» (узгоджена вимога).

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Судом встановлено, що згідно з даними ІКП 71040000 фізичній особі-підприємцю Сачку В.К. нараховано єдиний внесок: 8448,00 грн. - за 2017 рік, термін сплати 09.02.2018; 2457,18 грн. - за 1 квартал 2018 року, термін сплати 19.04.2018; 2457,18 грн. - за 2 квартал 2018 року, термін сплати 19.07.2018; 2457,18 грн. - за 3 квартал 2018 року, термін сплати 19.10.2018; 2457,18 грн. - за 4 квартал 2018 року, термін сплати 21.01.2019.

Щодо доводів позивача, наведених у позовній заяві, щодо не проведення будь-якої перевірки, за результатами якої сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки), суд зазначає наступне.

Як підтверджується матеріалами адміністративної справи, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6211-17 від 07.11.2018 сформована на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів (відповідно до вимог статті 25 Закону №2464-V1, яка була чинна на момент прийняття рішення). Тому посилання позивача на те, що вимогу про сплату боргу було сформовано без проведення перевірки, не відповідають дійсності та не підтверджується належними та допустимими доказами.

При цьому, посилання позивача на те, що базою нарахування єдиного соціального внеску є отриманий дохід від здійснення підприємницької діяльності, чого не було встановлено відповідачем є безпідставними, оскільки в силу частини 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний соціальний внесок підлягає сплаті незалежно від здійснення підприємницької діяльності та фінансового стану платника.

Так, стаття 7 Закону № 2464 визначає базу нарахування єдиного внеску.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону № 2464 визначено, що для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

Пункт п`ятий частини першої статті 1 Закону №2464 визначає, що мінімальний страховий внесок це сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Аналіз вказаних положень Закону № 2464 свідчить про те, що дійсно базою для визначення суми єдиного соціального внеску, що підлягає нарахуванню та сплаті є отриманий від підприємницької діяльності дохід, разом з тим, незалежно від розміру отриманого такого доходу, в тому числі і його відсутність, платник зобов`язаний нарахувати та сплатити єдиний внесок в сумі не меншій за розмір мінімального страхового внеску.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2018 № Ф-6211-17.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, суд дійшов висновку, що оскільки ФОП ОСОБА_1 не виконав обов`язок зі слати єдиного податку, відтак Головне управління ДФС у Вінницькій області правомірно сформувало на надіслало позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6211-17 від 07.11.2018 року.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

В силу положень ст. 139 КАС України, судові витрати на користь позивача у даній справі не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Рішення у повному обсязі виготовлене 20.05.2019 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович