Справа № 159/1656/19
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 рокум. КовельСправа № 159/1656/19

Провадження № 2-а/159/58/19

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № 1308-18 від 20.01.2019 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № 1308-18 від 20.02.2019 року.

Свої позові вимоги позивач обґрунтував тим, що позивач з 17.10.2018 року прийнятий на службу в органи Державної кримінально-виконавчої служби України на посаду молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Луцький слідчий ізолятор».

Позивач вважає, що військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 своєю постановою від 20.01.2019 року неправомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 210 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119,00 грн., оскільки при її винесенні порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, позивач вказує, що згідно п.5 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію» , а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для поліцейських. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників Національної поліції, які не мають спеціальних звань. Згідно п.6. ст.59 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські, у тому числі слухачі та курсанти вищих навчальних закладів із специфічними умовами, які здійснюють підготовку поліцейських, та які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, на час служби в поліції знімаються з такого обліку і перебувають у кадрах поліції. Даній категорії осіб надається відстрочка від призову на строкову військову службу згідно ст.17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на період служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України. Крім цього, позивач вказує, що протокол про адміністративне правопорушення № 1308 від 22.12.2018 року складено у його відсутності та повідомлення про час та місце розгляду справи ним не було отримано, а тому бути присутнім при розгляді справи він не мав можливості, чим порушено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Дії відповідача щодо винесення зазначеної вище постанови про притягнення його до відповідальності вважає неправомірними, оскільки викладене в постанові не відповідає дійсності, а вказана постанова не відповідає вимогам закону, є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи, що оскаржувана постанова виносилася відповідачем з порушенням вимог КУпАП, оцінка доказів не проводилась, об`єктивного та законного розгляду справи не відбувалося, позивач просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1308-18, винесену 20.01.2019 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.04.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Так, зокрема відповідач вказує, що 22.12.2018 року старшим офіцером відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 був складений протокол № 1308 про вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.210 КУпАП. Підставою для складання даного протоколу стало те, що призовник ОСОБА_1 , перебуваючи на військовому обліку в Ковельському ОМВК як призовник, не прибув до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 у десятиденний строк з дня початку чергового призову на строкову військову службу, визначеного Указом Президента України №33/2018 від 15.02.2018 року та і в подальшому він не прибув аж до 22.12.2018 року, хоча був проінформований про призов громадян та про прибуття його на призовну дільницю Ковельського ОМВК через засоби масової інформації, через його близьких рідних та через Державну установу «Луцький слідчий ізолятор».

Крім цього, він особисто не прибув у Ковельський ОМВК із заявою щодо зняття його з військового обліку у даній установі і не став при цьому на військовий облік у Державній установі «Луцький слідчий ізолятор», хоча зобов`язаний був це зробити. Своїми діями позивач ОСОБА_1 порушив абз.3 ч.8 ст. 15 Закону України, «Про військовий обов`язок та військову службу», а також п.48 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 р. № 352 «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», тобто він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 210КУпАП. Для складання зазначеного вище протоколу ОСОБА_1 викликався через його близьких рідних військовослужбовцями Ковельського ОМВК ОСОБА_3 та ОСОБА_4 а також через адміністрацію Державної установи «Луцький слідчий ізолятор». Однак позивач ОСОБА_1 без поважних причин до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув і не повідомив причини своєї неявки.

На підставі наведеного, був складений вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , без його присутності. Даний протокол був направлений йому за вихідним № 4463 26.12.2018 року у якому були розписані всі його права, передбачені ст. ст. 268 та 256 КУпАП, було роз`яснено положення ст.ст. 59 та 63 Конституції України, а також було повідомлено про дату розгляду даної адміністративної справи.

Однак, позивач після отримання даного протоколу не прибув у зазначену в протоколі дату, тобто 10.01.2019 року, як і не прибув пізніше аж до 20 січня 2019 року, коли фактично була розглянута дана адміністративна справа без його участі. Ніяких клопотань від позивача ОСОБА_1 до розгляду даної адміністративної справи військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило, а тому справа була розглянута без участі позивача. Крім цього, відповідач вказує, що жодні права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, відповідачем порушено не було. Враховуючи викладені обставини, відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином справа розглядається, у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при її винесенні.

Судом встановлено, що військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 20.01.2019 року винесено постанову №1308-18 та притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він, будучи проінформованим через засоби масової інформації, а саме - радіо, телебачення, пресу, як міськрайонного так і державною значення, не з`явився до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , протягом десятиденного строку з дня початку чергового призову, визначеного Указом Президента України № 33/2018 від 15.02.2018 року, чим порушив абз. 3, ч. 8, ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.210 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складається за обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем суду не представлено належних та допустимих доказів в підтвердження того, що протокол про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП, складався у його присутності.

Крім цього, відповідачем не представлено суду доказів, які підтверджують, що позивач був повідомлений у встановленому порядку про дату, час та місце складення протоколу, а також доказів отримання позивачем протоколу про адміністративне правопорушення № 1308 від 22.12.2018 року та повідомлення про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 210 КУпАП.

Нормами КУпАП не передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як не передбачено і надсилання протоколу цій особі поштою.

Наведені обставини не спростовані відповідачем, суду не представлено доказів в підтвердження обставин, викладених позивачем, при оскарженні постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У своїх численних рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що дотримання органами державної влади або уповноваженими службовими особами встановленої законом процедури притягнення особи до юридичної відповідальності є невід`ємним елементом права особи на справедливий суд констатованого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже будь-яке відхилення від встановленого порядку є порушенням та не може гарантувати застосування до особи справедливих правових заходів закладених в нормах чинного законодавства.

З огляду на кількість та характер допущених відповідачем процесуальних порушень при винесенні оскаржуваної постанови, така постанова не може вважатись законною.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач жодним чином не заперечив всіх інших обставин, стверджених позивачем, зокрема допущення ним процесуальних порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому, за вказаних вище обставин, права позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушені діями відповідача щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно ОСОБА_1 від 20.01.2019 року не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, оскільки при її винесенні не виконано усі вимоги чинного законодавства та не з`ясовано усіх обставин справи, а тому постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № 1308-18 від 20.01.2019 року - задовольнити повністю.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 1308-18 від 20.01.2019 року, винесену військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 210 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 119 гривень.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 210 КУпАП, - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його складення.

Головуючий:П. Ю. Бойчук