Справа № 500/2556/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/4610/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській обл. на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.01.2019р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімерна група «Терполімергаз» до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській обл. про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Подлісна І.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 11 год. 41 хв. 09.01.2019р., м.Тернопіль; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 14.01.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

23.11.2018р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Полімерна група «Терполімергаз» звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною постанову відповідача Тернопільського міського відділу /МВ/ державної виконавчої служби /ДВС/ Головного територіального управління юстиції /ГТУЮ/ у Тернопільській обл. № 57458716 від 19.10.2018р. про відкриття виконавчого провадження; зобов`язати відповідача закрити виконавче провадження № 57458716 від 19.10.2018р. та припинити дію накладених арештів і заборон (а.с.4-8).

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.01.2019р. заявлений позов задоволено; визнано незаконною постанову відповідача Тернопільського МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській обл. № 57458716 від 19.10.2018р. про відкриття виконавчого провадження; зобов`язано відповідача вчинити дії щодо закриття виконавчого провадження № 57458716 від 19.10.2018р. та припинення дії накладених арештів і заборон; стягнуто на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 3524 грн. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській обл. (а.с.59-61).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач Тернопільський МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.109-113).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Управління Держпраці у Тернопільській обл. подало 26.06.2018р. заяву щодо примусового виконання постанови № ТР490/331/АВ/ТД-ФС від 25.04.2018р. про накладення на позивача штрафу в розмірі 670140 грн. У зв`язку із неповним штатом та надмірною завантаженістю канцелярії вказана заява була зареєстрована 18.10.2018р., після чого 19.10.2018р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Цього ж дня був накладений арешт на майно боржника. Вказані постанови отримані позивачем відповідно 26.10.2018р. та 27.10.2018р. Разом з тим, позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом лише 23.11.2018р., тобто, із пропуском десятиденного строку на оскарження дій та рішень державного виконавця.

Окрім цього, на час відкриття виконавчого провадження відповідачу не було відомо про оскарження позивачем в судовому порядку постанови Управління Держпраці у Тернопільській обл. № ТР490/331/АВ/ТД-ФС від 25.04.2018р. про накладення на позивача штрафу, при цьому заява позивача із повідомленням про вказані обставини надійшла до відповідача 29.10.2018р.

Таким чином, жодних підстав, які передбачені ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», для повернення виконавчого документа не було.

Також відповідно до ч.5 ст.13 вказаного Закону порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавців не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 25.04.2018р. заступником начальника Управління Держпраці у Тернопільській обл. винесено постанову № ТР490/331/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, відповідно до якої на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України накладено на позивача ТзОВ «Полімерна група «Терполімергаз» штраф за порушення законодавства про працю та зайнятість населення в розмірі 670140 грн. (а.с.11-12).

Листом № 2085/01-05-12.3/18 від 26.06.2018р. Управління Держпраці у Тернопільській обл. (стягувач) скерувало наведену постанову до відповідача Тернопільського МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській обл. для примусового виконання. Згідно реєстрації вхідної документації такий лист надійшов до адресата 18.10.2018р., вх.№ 16042 (а.с.23).

19.10.2018р. головним державним виконавцем Тернопільського МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській обл. Хомик Ю.М. винесено наступні постанови:

про відкриття виконавчого провадження ВП № 57458716 щодо виконання постанови № ТР490/331/АВ/ТД-ФС від 25.04.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами (а.с.24);

про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження ВП № 57458716, якою накладено арешт на майно, що належить ТзОВ «Полімерна група «Терполімергаз» (боржник) (а.с.25).

Копії зазначених постанов були скеровані на адресу позивача та отримані ним відповідно 26.10.2018р. та 27.10.2018р. (а.с.28 і на звороті).

29.10.2018р. боржником ТзОВ «Полімерна група «Терполімергаз» скеровано відповідачу лист, в якому повідомлялося про оскарження в судовому порядку постанови № ТР490/331/АВ/ТД-ФС від 25.04.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, а також містилося клопотання щодо зупинення виконавчого провадження (а.с.29).

Окрім цього, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.12.2018р. у справі № 1940/1874/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019р. (апеляційне провадження № 857/1709/19), позов ТзОВ «Полімерна група «Терполімергаз» задоволено; скасовано постанову Управління Держпраці у Тернопільській обл. № ТР490/331/АВ/ТД-ФС від 25.04.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами (а.с.45-53).

Вирішуючи розглядуваний спір та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем прийнято до примусового виконання постанову Управління Держпраці у Тернопільській обл. № ТР490/331/АВ/ТД-ФС від 25.04.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами із порушенням установленого ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» тримісячного строку пред`явлення такого виконавчого документа до примусового виконання.

Порушення вказаного строку призводить до незаконності відкриття виконавчого провадження і накладення арештів та заборон на майно боржника.

Також відповідачем відкрито вказане провадження без заяви стягувача, без врахування судового оскарження виконавчого документа; копія постанови про відкриття виконавчого провадження не була вчасно скерована боржнику.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки вони ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

Із змісту заявленого позову слідує, що позивач оскаржує постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження по причині того, що в судовому порядку було оскаржено постанову Управління Держпраці у Тернопільській обл. № ТР490/331/АВ/ТД-ФС від 25.04.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами; про факт відкриття виконавчого провадження позивач (боржник) не був своєчасно повідомлений; недотримання строків пред`явлення до виконання постанову Управління Держпраці у Тернопільській обл. № ТР490/331/АВ/ТД-ФС від 25.04.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами; відкриття провадження здійснено за відсутності письмової заяви стягувача про скерування виконавчого документа для виконання (а.с.4-8, 37-39).

При вирішенні наведеного спору колегія суддів виходить з наступного.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Зокрема, відповідно до п.7 ч.1 ст.3 цього Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно з ч.1 ст.12 вказаного Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Приписами п.1 ч.1 ст.12 цього Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.74 наведеного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Окрім цього, згідно з ч.6 ст.265 КЗпП України виконання постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, покладається на органи державної виконавчої служби.

Також нормами ч.ч.1 і 2 ст.287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Із змісту наявних матеріалів справи та наведених правових норм слідує, що постанова Управління Держпраці у Тернопільській обл. № ТР490/331/АВ/ТД-ФС від 25.04.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами є виконавчим документом.

Строк пред`явлення такого виконавчого документа до примусового виконання становить три місяці, при цьому законом не передбачено можливості поновлення чи продовження такого строку.

Під час судового розгляду достовірно встановлено, що постанова Управління Держпраці у Тернопільській обл. № ТР490/331/АВ/ТД-ФС від 25.04.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами надійшла до органу державної виконавчої служби 18.10.2018р., що засвідчується штемпелем вхідної кореспонденції.

Покликання апелянта на неповний штат та надмірну завантаженість канцелярії як на причину тривалої нереєстрації такої заяви колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі не підтверджені жодними доказами, при цьому органом державної виконавчої служби не вказано дійсної дати надходження такої заяви.

Таким чином, тримісячний строк пред`явлення постанови Управління Держпраці у Тернопільській обл. № ТР490/331/АВ/ТД-ФС від 25.04.2018р. до виконання станом на час відкриття виконавчого провадження (19.10.2018р.) закінчився, що унеможливлювало відкриття спірного виконавчого провадження.

Відтак, виконавче провадження ВП № 57458716 від 19.10.2018р. відкрито державним виконавцем із порушенням вимог закону, через що всі вчинені державним виконавцем дії та рішення в рамках цього провадження не мають правових наслідків.

Наведене обставина має визначальне значення, через що решта доводів позивача, які покладені в основу заявленого позову (підстави позову), не мають принципового значення.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що в судовому порядку скасовано постанову Управління Держпраці у Тернопільській обл. № ТР490/331/АВ/ТД-ФС від 25.04.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, що виключає можливість її примусового виконання.

В частині дотримання строків звернення до суду із розглядуваним позовом колегія суддів враховує наступне.

Про факт відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Управління Держпраці у Тернопільській обл. № ТР490/331/АВ/ТД-ФС від 25.04.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами і накладення державним виконавцем арешту на майно боржника позивач дізнався після отримання копій постанов від 19.10.2018р.

Згідно інформації про відстеження кореспонденції копії згаданих постанов були вручені 26.10.2018р. (про відкриття виконавчого провадження) та 27.10.2018р. (про арешт майна боржника) (а.с.28 і на звороті).

Також у своїй заяві від 29.10.2018р., адресованій відповідачу Тернопільському МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській обл., позивач вказав про надходження постанови про накладення арешту на майно боржника 26.10.2018р. (а.с.29).

Із розглядуваним позовом позивач звернувся до суду 23.11.2018р. (а.с.4).

Звідси, позивачем не дотриманий десятиденний строк звернення до суду із розглядуваним позовом.

У відповіді на відзив на позовну заяву ТзОВ «Полімерна група «Терполімергаз» заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Поважність такого пропуску обґрунтовує тим, що представник позивача ФОП Гнат ОСОБА_1 перебувала у щорічній основній відпустці з 02.11.2018р. по 22.11.2018р.

Вказана обставина стверджується наказом ФОП Гнат Н.А. № 02/11-2018р. «Про надання частини щорічної основної частини відпуски ОСОБА_2 .» (а.с.40).

Водночас, саме цим представником підписана позовна заява від імені ТзОВ «Полімерна група «Терполімергаз» (а.с.8), лише остання здійснювала представництво позивача в суді першої інстанції (а.с.32-33, 54, 57).

Доказів щодо наявності інших уповноважених представників позивача не представлено.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги незначний період пропуску строку звернення до суду (до одного місяця), перебування представника позивача у відпустці, що об`єктивно унеможливило своєчасне звернення позивача до суду із розглядуваним позовом, а також відсутність обгрунтованих заперечень відповідача щодо цих обставин, ТзОВ «Полімерна група «Терполімергаз» пропущений цей строк з поважних причин, а тому такий підлягає до поновлення.

Додатково колегія суддів звертає увагу на те, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи (рішення Європейського Суду з прав людини «Іліан проти Туреччини»).

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Оцінюючи дійсні обставини справи, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, а також обставини, на які позивач посилається як на поважні, суд повинен надати оцінку та провести об`єктивний аналіз всіх наведених у позові доводів та обставин справи, що дозволить дати відповідь на питання про те, чи позивач за встановлених обставин мав дійсну можливість своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду.

Інші висновки рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає підставними і обґрунтованими, оскільки такі відповідають вимогам законодавства, діючого на момент виникнення спірних відносин.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до послідовного та обґрунтованого висновку про помилковість винесеної головним державним виконавцем Тернопільського МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській обл. Хомик Ю.М. постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 57458716 щодо виконання постанови № ТР490/331/АВ/ТД-ФС від 25.04.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

Водночас, встановлена в судовому порядку помилковість (незаконність) відкриття виконавчого провадження покладає на відповідача правовий обов`язок завершити помилково відкрите виконавче провадження із припиненням накладених арештів і заборон.

Оскільки п.10 ч.2 ст.245 КАС України допускає можливість застосування судом іншого способу захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень; обраний судом спосіб задоволення позову не суперечить закону та за своїм змістом є вірним; щодо останнього не надійшло будь-яких заперечень від відповідача, тому колегія суддів не знаходить правових підстав для його зміни (уточнення).

Відтак заявлений позов є підставним і обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта Тернопільський МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській обл. на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.01.2019р. в адміністративній справі № 500/2556/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
О. І. Довга
Дата складення повного судового рішення: 15.05.2019р.