Справа № 335/2375/19
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/2375/19 2-а/335/81/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря судового засідання Хома Д.М.,

представників позивача Федотова А.Ю., Маменко К.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107Б, адміністративну справу за позовом Вознесенівського районного відділу у м. Запоріжжі Державної міграційної служби України в Запорізькій області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та його затримання,

ВСТАНОВИВ:

Вознесенівський районний відділ у м. Запоріжжі Державної міграційної служби України в Запорізькій області звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та його затримання, мотивуючи свої вимоги тим, що на даний час відповідач знаходиться на території України з порушенням законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, оскільки не виконав рішення Вознесенівського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області від 08.11.2017, територію України не покинув, продовжує порушувати міграційне законодавство України. Тому, просить примусово видворити за межі України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , затримати його з метою забезпечення видворення за межі України, допустити негайне виконання рішення.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2019 прийнято до розгляду позовну заяву Вознесенівського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області та відкрито провадження в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268-272, 288 КАС України.

07.03.2019 в провадження суду надійшов адміністративний позов Вознесенівського РВ у м. Запоріжжі УДМСУ в Запорізькій області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про затримання та примусове видворення за межі України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.03.2019 вищевказані справи об`єднані в одне провадження.

Заяв по суті справи до суду не надходило.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, думку відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

09.08.2017 до Вознесенівського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області співробітниками Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області був доставлений громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження .

Встановлено, що ОСОБА_1 07.12.2016 прибув на територію України через КПП «Нові Яриловичі» за паспортом № НОМЕР_3 , виданим 15.08,2014 терміном дії до 14.08.2024 у приватних справах, а саме до дружини.

З пояснень ОСОБА_1 випливає, що станом на теперішній час з дружиною він не проживає.

Останнє місце проживання відповідач вказує за пресою: АДРЕСА_1 .

09.08.2017 Вознесенівським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 203 КУпАП за порушення вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Начальником Вознесенівського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Станом на 23.08.2017 штраф сплачено не було.

Постанова була направлена до ВДВС Вознесенівського району м. Запоріжжя для примусового стягнення штрафу у розмірі 1 020 грн.

08.11.2017 було прийнято рішення № 28 про примусове повернення з України відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 та він був зобов`язаний покинути територію України у термін до 07.12.2017.

Відповідач належним чином був ознайомлений з даним рішенням, про що свідчить підпис.

На теперішній час відповідач рішення про примусове повернення від 08.11.2017 не виконав.

З метою контролю за виконанням вищезазначеним іноземним громадянином рішення про примусове повернення УДМС в Запорізькій області неодноразово надсилались запити до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Згідно з інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за вих. № 0.184-906/0/15-18 від 05.01.2018 та вих № 0.184-4900/0/15-18 від 26.01.2018 (та інші відповіді щодо відсутності інформації про перетин державного кордону України у напрямку «Виїзд») громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 вищезазначене рішення не виконав та знаходиться на території України незаконно.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України № 3773-VI від 22.09.2011 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон).

За приписами частини 1 статті 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону ).

Статтею 30 Закону визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми слідує, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 перебуває на території України з 07.12.2016. 09.08.2017 Вознесенівським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 203 КУпАП. 08.11.2017 було прийнято рішення № 28 про примусове повернення з України відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 та він був зобов`язаний покинути територію України у термін до 07.12.2017.

Рішення про примусове повернення до суду не оскаржувалося та є чинним.

Проте, відповідач рішення в установлений строк без поважних причин не виконав.

При вирішенні питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судом враховано, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуація міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства й не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, у відповідача відсутні документи на право перебування на території України, а також відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Отже, в наявності є підстави для примусового видворення відповідача за межі території України.

Тому, з урахуванням викладеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині примусового видворення відповідача за межі території України.

Крім того, позивач просить затримати відповідача з метою забезпечення видворення за межі України.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно зі ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З огляду на те, що є обґрунтовані підстави вважати, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, що підтверджується його ухиленням від добровільного виїзду, відсутність родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, а також документів на повернення, суд вважає, що позовні в частині його затримання, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, однак в межах шестимісячного строку.

Підсумовуючи викладене, позов Вознесенівського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області задовольняється.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Вознесенівського районного відділу у м. Запоріжжі Державної міграційної служби України в Запорізькій області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та його затримання задовольнити повністю.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , паспорт серії НОМЕР_3 , виданого 15 серпня 2014 року Республікою Узбекистан, терміном дії до 14 серпня 2024 року.

Затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження з метою забезпечення виконання рішення суду про примусове видворення за межі території України, строком на 6 (шість) місяців, та помістити його до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України, ДМС.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23) через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б) протягом десяти днів з його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене та проголошене в судовому засіданні 17 травня 2019 року.

Суддя І.П. Соболєва