Справа № 160/2198/19
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2198/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 р. (суддя Віхрова В.С.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради про визнання звільнення незаконним, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди

в с т а н о в и В:

В квітні 2019 р. ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради про визнання звільнення незаконним, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

09.04.2019 р. ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову, де посилаючись на те, що відповідачем вжито заходи спрямовані на унеможливлення фактичного виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, а саме, поновлення на посаді в.о. головного лікаря КЗ «Стоматологічна поліклініка №3» Дніпропетровської міської ради, в зв`язку з чим просить суд заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати будь які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, проводити державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Комунальний заклад «Стоматологічна поліклініка №3» Дніпропетровської міської ради до моменту набрання рішення суду по адміністративній справі № 160/2198/19 законної сили та фактичного його виконання.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 р. в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду обгрунтована тим, що заявник просить суд зупинити дії невизначеного кола осіб суб`єктів, які не є предметом оскарження в адміністративній справі та встановити заборони вчиняти дії, які випливають з таких рішень, що є неприпустимим з огляду на вимоги КАС України, та позивачем не доведено свої вимоги щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, де просила скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 р. та заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати будь які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, проводити державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Комунальний заклад «Стоматологічна поліклініка №3» Дніпропетровської міської ради до моменту набрання рішення суду по адміністративній справі № 160/2198/19 законної сили та фактичного його виконання.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що подальше вчинення державними реєстраторами в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань будь які реєстраційні дії щодо КЗ «Стоматологічна поліклініка №3» ДМР може мати наслідком ситуацію, коли виконання рішення суду в даній справі в разі задоволення позову потребуватиме значних зусиль з боку позивача, оскільки відповідачем вживаються заходи спрямовані на припинення КЗ «Стоматологічна поліклініка №3» ДМР, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідно до чого 25.03.2019 р. внесені відомості, що дана юридична особа перебуває в стані припинення.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За правилами ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст.150 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідні підстави і необхідність забезпечення позову, згідно ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні бути зазначені та обґрунтовані у заяві про забезпечення позову.

Виходячи з наведених норм, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

При цьому заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв`язку із чим обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Суд оцінює наявність обставин, що зумовлює застосування відповідних заходів, за своїм внутрішнім переконанням з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи, керуючись законом.

Спір в межах даної справи виник з приводу правомірності виданого 28.02.2019 р. наказу Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради №55-о «Про звільнення ОСОБА_1 ».

З огляду на визначений позивачем предмет спору, характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що доводи позивача в обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову, не можуть бути підставою для забезпечення позову, оскільки ніяким чином не відповідають правовій природі забезпечення позову.

В даному випадку з матеріалів справи не вбачається доказів, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у визначений позивачем спосіб і невжиття певних заходів може істотно ускладнити чи унеможливить виконання рішення суду.

Судом також не встановлено і позивачем, як того вимагає ч.1 ст.77 КАС України, не доведено, обставин наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного наказу та порушення прав, свобод або інтересів позивача цим наказом без розгляду справи по суті.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову є правомірним та обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Крім того, суд звертає увагу суду першої інстанції на той факт, що згідно ч.1 ст. 19 КАС України «юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно правових спорах, зокрема:…2)спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;…».

Керуючись ст. ст. 315,317, 320,321,322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту .

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров

суддя Ю.В. Дурасова