Справа № 2340/4564/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4564/18 Суддя (судді) першої інстанції: Л.В. Трофімова
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 21.09.2018 № про застосування штрафних санкцій у сумі 3548133,05 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просила її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 без змін.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ст. 316 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ПАТ «Черкасиобленерго» здійснює ліцензовану діяльність з передачі та постачання електричної енергії в межах Черкаської області.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 14.05.2004 у справі № 01/1494 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ «Черкасиобленерго» (у подальшому ПАТ «Черкасиобленерго»), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а. с.8).

За результатами проведення камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» у ЄРПН за період 2015-2016 роки, оформленої актом від 04.09.2018 № 2495/28-10-42-04/22800735, встановлено порушення ПАТ «Черкасиобленерго» пункту 201.10 статті 201 Кодексу № 2755, а саме, реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань з порушенням законодавчо встановлених термінів: від 1 до 15 календарних днів на загальну суму ПДВ 10415389,50 грн.; від 16 до 30 календарних днів на загальну суму ПДВ 1095757,43 грн.; від 31 до 60 календарних днів на загальну суму ПДВ 1248723,39 грн.; від 60 і більше календарних днів на загальну суму ПДВ 4782063,97 грн. (а. с. 78, а. с. 79 - 251, а. с. 252 т.1)

Надалі, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, на підставі акта перевірки від 04.09.2018 № 2495/23-10-42-04/22800735, згідно даних ЄРПН за період з 01.10.2015 до 31.12.2016, згідно пункту 54.3 статті 54 ПК України, посадовою особою податкового органу прийнято податкове повідомлення-рішення (ППР) від 21.09.2018 № про застосування штрафних санкцій у сумі 3548133,05 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних (а. с.6).

Склад податкового правопорушення доводиться відповідачем на підставі того, що позивачем допущено затримку реєстрації податкових накладних, грошове зобов`язання є неузгодженим. Наявність обов`язку у платника податків щодо здійснення реєстрації відповідних податкових накладних в ЄРПН не є спірним у цій справі, обчислення протермінованих днів реєстрації податкових накладних з ПДВ позивачем не заперечується. Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване ППР від 21.09.2018 № , звернувся до суду з позовом за захистом прав

Таким чином, факт несвоєчасної реєстрації визнається позивачем і не є предметом спору, а в даному випадку спірним є тлумачення норм законодавства у застосуванні санкцій під час дії мораторію.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що, незважаючи на дію мораторію, ПАТ «Черкасиобленерго» має виконувати обов`язки, що виникли після введення мораторію, зокрема у контексті відповідальності щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань у ЄРПН, а контролюючий орган наділений повноваженнями приймати рішення із визначення відповідальності платника податків за порушення граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, де грошове зобов`язання згідно спеціального Кодексу (ПК України) є неузгодженим у разі, якщо ППР оскаржено до суду.

Дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів. Що ж стосується зобов`язань поточних кредиторів, то за цими зобов`язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а оскільки штраф за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних є мірою відповідальності, спрямованою на забезпечення виконання обов`язку позивача із своєчасної реєстрації податкових накладних в ЄРПН, на нього не поширюється дія мораторію, встановленого Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з причин відсутності узгодженого грошового зобов`язання (зобов`язання боржника, вимог кредиторів) під час вирішення адміністративної справи у судовому порядку.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність дій та надано обґрунтовані доводи щодо прийняття оскаржуваного рішення від 21.09.2018 № у сумі 3548133,05 грн., відповідно до норм чинного законодавства.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до абз. 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; надають інформаційно-довідкові послуги з питань податкового та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. (ст. 19-1 ПК України)

Обов`язком платника згідно п. 16.1.3 ст. 16 ПК України є: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, згідно пункту 16.1.8 - виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п. п. 120-1.1 статті 120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення відповідальності до платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу у розмірі: 10 відсотків суми ПДВ, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми ПДВ, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми ПДВ, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми ПДВ, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Отже, платник податку має можливість зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН протягом установленого ПК України строку, а за порушення встановлених строків, приписами ПК України передбачено відповідальність, у вигляді нарахування штрафних санкцій, що залежать від кількості днів порушення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Разом з цим, колегія суддів бере до уваги, що протиправність податкового повідомлення-рішення позивач доводить тією обставиною, що ПАТ «Черкасиобленерго» перебуває у процесі банкрутства.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 14.05.2004 у справі № 01/1494 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ «Черкасиобленерго» (згодом ПАТ «Черкасиобленерго»), одночасно із прийняттям якої введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а відтак, за положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-XII, які діяли на час введення мораторію, штраф та пеня за неналежне виконання зобов`язань не застосовуються.

Положеннями ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від № 2343-XII від 01.07.1992 (далі - № 2343-XII) (в редакції, чинній до 19.01.2013 та на час введення мораторію), передбачено абсолютну заборону на застосування під час мораторію всіх санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Так, зміст цієї заборони не пов`язаний із визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію, тому санкції за невиконання грошових зобов`язань не нараховуються в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення.

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22.12.2011 № 4212-VІ внесені відповідні зміни до Закону № 2343-XII, в тому числі і до положень щодо мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 19 Закону № 2343-XII (в редакції, чинній з 19.01.2013), мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію (ч. 1 ст. 19 Закону № 2343-XII).

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій (ч. 3 ст. 19).

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється зокрема на вимоги поточних кредиторів (ч. 5 ст. 19).

Верховний Суд у постанові від 11.09.2018 у справі № 823/2240/17 зазначив, що вирішуючи питання того, в якій редакції має бути застосований Закон 2343-XII до спірних правовідносин, суди мають враховувати норму п. 1-1 Розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22.12.2011 № 4212-VI, відповідно до якої положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення Закону застосовуються господарськими судами у розгляді справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання ним чинності, тобто з 19.01.2013.

Розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому, правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідації процедури - за його новою редакцією. У зв`язку з здійсненням переходу до застосування нової редакції Закону необхідно привести реєстр вимог кредиторів у відповідність до вимог статті 45 Закону в новій редакції і з урахуванням його вимог вирішити питання щодо переобрання представницьких органів кредиторів (зборів кредиторів та комітету кредиторів).

У межах спірних відносин постанова відповідного господарського суду про визнання позивача банкрутом відсутня, справа про його банкрутство порушена до набрання чинності Законом 2343-XII в новій редакції, а відтак, на переконання колегії суддів, застосуванню підлягає цей закон в редакції до 19.01.2013.

Отже, штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, які передбачені нормами чинного законодавства позивачу не нараховуються, оскільки законом передбачена загальна заборона на нарахування штрафу і пені протягом часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. .

Таким чином, колегія суддів вважає, що боржник повинен виконувати зобов`язання, що виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються, за винятком випадків, які можуть бути встановлені спеціальними нормами законодавства.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 30.05.2018 у справі № 26/48/09-910/2433/16 (ЄДРСР 74570844) та від 11.09.2018 у справі № 820/10403/15 (ЄДРСР 76420708)

Колегія суддів зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень передбачає, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Отже, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності дій та не надано обґрунтованих доводів для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідно до норм чинного законодавства.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвели до помилкового вирішення справи, а тому, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, наявні підстави для стягнення з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань судових витрат зі сплати судового збору, понесених апелянтом під час розгляду даної справи в судах першої інстанції та апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 21.09.2018 № про застосування штрафних санкцій у сумі 3548133,05 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, вул. Дегтярівська, 11-г, м. Київ, 04119) на користь Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (, вул. Гоголя, 285, м. Черкаси, 18002) судові витрати на сплату судового збору за звернення до суду першої інстанції та за подання апеляційної скарги у розмірі 133055,00 грн. (сто тридцять три тисячі п`ятдесят п`ять гривень) (ціна позову 3548133,05 грн. * 1,5% = 53222,00 грн. (за звернення до суду першої інстанції) + 79833055,00 грн. (53222,00 грн. * 150% = 79833,00 грн. (за подання апеляційної скарги)

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов

Повний текст постанови складено 15.05.2019.