Справа № 826/11191/18
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/436
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 травня 2019 року № 826/11191/18

За позовом ОСОБА_1

До Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

Про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про

визнання протиправним рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" у зв`язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів";

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 01.12.2015 року у зв`язку з підвищенням заробітної плати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", на підставі інформації, вказаної у листі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (Міненерговугілля України) "Про надання інформації" №05/10-2134 від 16.03.2018 року.

Ухвалою суду від 14.08.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження згідно ст. 263 КАС України.

12.09.2018 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, з червня 2007 року отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ в розмірі 82% від суми середньомісячної заробітної плати заступника директора Департаменту з питань євроінтеграції та міжнародного співробітництва-начальника відділу експортно-імпортної політики Міністерства палива та енергетики України.

22.03.2018 р. позивач звернулася до Дарницького відділу Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у зв`язку з підвищенням з 01.12.2015 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 заробітної плати державних службовців, на підставі письмової інформації Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про заробітну плату (лист Міненерговугілля "Про надання інформації" №05/10-2134 від 16.03.2018р.).

27.04.2018 р. Лівобережним об`єднанням управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві надано відповідь за № 1293/08, згідно з якою повідомлено про те, що Законом України "Про державну службу" не передбачено проведення перерахунків пенсії за нормами Закону №889-VIII від 10.12.2015 року, у тому числі у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, особам, яким пенсію призначено згідно Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку розміру пенсії з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсій" (чинної на час призначення пенсії позивачу) перерахунок пенсії провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи.

Крім того, позивач зазначає, що при перерахунку пенсії державних службовців, які вийшли на пенсію до 01.05.2016 року, не може застосовуватися Закону України від 10.12.2018 р. № 889-VІІІ "Про державну службу", а застосовується ст. 37 Закону України від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ, яка є чинною.

Відповідно, посилання відповідача на Закон України від 10.12.2015 року № 889 - VІІІ "Про державну службу" не має під собою підстав, оскільки це стосується умов призначення пенсії державним службовцям, а не її перерахунку тим, хто набув на неї права раніше.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві - заперечив проти задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідач зазначає, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (березень 2018 року) внесено зміни, які набрали чинності 01.01.2015 року, в статтю 37-1 Закону України "Про державну службу", що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців та фактично анульовано норми законодавства, які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку.

Отже, відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії відповідно до ст.ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.

Також відповідач зазначає про пропущення строку звернення до суду, оскільки вимога про перерахунок розміру пенсії з 01.12.2015 р. заявлена позивачем 22.03.2018 р.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Щодо посилання відповідача на звернення до суду з пропуском встановленого шестимісячного строку звернення до суду суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19.03.2019 р. у справі №806/1952/18, згідно з яким строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Щодо позовних вимог по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 та 5 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" від 16.01.2003 р. №432-IV пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Така редакція ст. 37 Закону №3723-ХІІ існувала після визнання неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктами "а" та "б" підпункту 2 пункту 37 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 р. №107-VI.

Відповідно до ст. 37-1 Закону №3723-ХІІ у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

П. 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", в редакції, яка була чинна до 15.12.2015 р., було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 р. №432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що законодавством, чинним станом на час призначення пенсії позивачу, було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру, у зв`язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Разом з тим, на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою від 22.03.2018 року про проведення перерахунку пенсії, законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Так, згідно ч. 2 р. XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ у зв`язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. №889-VІІІ (набув чинності з 01.05.2016 р.) Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. втратив чинність, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Згідно п. 10 і 12 р. XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно, положення ст. 37 Закону №3723-ХІІ поширюються на дві вказані категорії державних службовців, стосуються саме призначення пенсії і жодного відношення до перерахунку пенсії іншим державним службовцям не мають.

Щодо посилання позивача на ст. 37-1 Закону №3723-ХІІ, то вона втратила чинність у зв`язку з набранням чинності Законом № 889-VІІІ, і ч. 2 р. XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ жодних підстав для її застосування не містить.

Висновок позивача про поширення на неї положень Закону №3723-ХІІ спростовується тією обставиною, що він втратив чинність, і єдині винятки з цього правила зазначені у п. 10 і 12 р. XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ.

Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Крім того, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 р., який набрав чинності 01.01.2015 р., внесено зміни до ст. 37-1 Закону №3723-ХІІ і викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 р. № 1013, яка діє з 15 грудня 2015 року, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31.05.2000 р. № 865, а саме: виключено п. 4 щодо визначення умов перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу".

Слід зазначити, що вказаною постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого державного службовця.

Враховуючи наведені норми законодавства у органу Пенсійного Фонду України відсутні правові підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.05.2018р. у справі №636/1877/16-а, від 29.08.2018 р. у справі №691/698/16-а, від 05.07.2018 р. у справі №147/1538/16-а тощо.

Суд не може погодитися з висновком позивача про порушення в даному випадку вимог ст. 22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, оскільки набрання чинності та застосування до позивача положень Закону № 889-VІІІ її прав не звужує, до зменшення розміру раніше призначеної пенсії не призводить.

Позивач звернувся до пенсійного органу та до суду не у зв`язку зі звуженням своїх прав, а бажаючи збільшити розмір раніше призначеної пенсії.

Також суд не може погодитися з посиланням позивача на ст. 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, оскільки щодо позивача не має місця зворотне застосування закону.

Питання призначення позивачу пенсії мало місце згідно положень Закону №3723-ХІІ, і ця обставина жодних змін у зв`язку з набуттям чинності Закону № 889-VІІІ не зазнала, тоді як перерахунок пенсії це процедура, яка має не разовий характер, а триваючий, і до неї можуть застосовуватися ті положення законодавства, які чинні станом на час виникнення відповідних правовідносин, якщо законодавець прямо це визначив, як має місце у даному випадку.

Також суд зазначає, що вихід особи на пенсію не означає, що протягом часу її виплати до особи можуть застосовуватися лише ті положення пенсійного законодавства, які були чинні станом на час призначення пенсії, і не поширюються будь-які інші у зв`язку зі зміною законодавства. Законодавство такої гарантії не містить, тоді як містить лише гарантію щодо недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, що в даному випадку відсутнє.

Крім того, з приводу вимоги здійснення перерахунку пенсії на підставі письмової інформації, вказаної в листі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (Міненерговугілля України) "Про надання інформації" № 05/1-2134 від 16.03.2018 р. суд зазначає наступне.

Постановою Правління Пенсійного фонду України № 1-3 від 17.01.2017 р. затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 року № 889-VІІІ "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ " Про державну службу".

Зазначеною постановою затверджено 3 (три) форми довідки, а саме:

-форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звільненням за пенсією);

- форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Лист Міненерговугілля України є інформаційним листом відповідно до запиту позивача відповідно до Закону України "Про інформацію" та, відповідно не дає особі права на перерахунок пенсії, оскільки не є документом встановленого зразка для перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних положень під час розгляду звернення позивача щодо перерахунку пенсії, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд,, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 16.05.19 р.