Справа № 280/4712/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
22 квітня 2019 року м.Дніпросправа № 280/4712/18
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дурасової Ю.В.,
суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року у справі №280/4712/18
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року задоволено позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Не погодившись із вказаним рішенням суду, 04 березня 2019 року, відповідно до реєстраційного штампу вхідної кореспонденції суду першої інстанції, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2019 року апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області залишена без руху та скаржнику надано строк протягом 10 днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків апеляційної скарги, а саме надати: докази на підтвердження поважності пропуску строку подання апеляційної скарги; належним чином оформлений документ про сплату судового збору в розмірі 1 057,20 грн..

17 квітня 2019 року до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, в якому відповідач просить визнати поважними причини пропуску строку на подання апеляційної скарги та продовжити процесуальний строк на усунення недоліків апеляційної скарги в частині надання документу про сплату судового збору.

В обґрунтування поданого клопотання про поновлення строку, відповідач посилається на неналежне фінансування податкового органу. Крім того зазначає, що протягом всього строку на оскарження рішення у відповідача здійснювалося безспірне списання коштів, на протязі якого не проводяться платіжні доручення боржника, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України. Зазначені обставини і були причинами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення від 15.01.2019р..

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що воно не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 44 КАС України (в редакції чинній з 15.12.2017 року), яка кореспондується із положеннями частини 2 статті 49 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти своєчасно усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі надання суду документу, який підтверджує факт сплати судового збору.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що обов`язковість та можливість сплати судового збору у відповідача, відповідно до ст.295 КАС України, виникла з дати початку перебігу строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, тобто з дати отримання повного судового рішення 23.01.2019 року, який сплинув 25.02.2019 року.

Проте, апеляційна скарга, згідно поштового штемпелю, подана лише 01.03.2019 року.

За таких обставин, слід дійти висновку, що заявником апеляційної скарги не дотримано строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини Лелас проти Хорватії Суд звертав увагу на те, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини ... підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси….

Тобто, виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом, і органи доходів і зборів зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок позивача у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь останнього).

Таким чином, неспроможність відповідача належним чином організувати фінансування сплати судового збору, є суто суб`єктивною обставиною та не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.

Вказана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 року (справа № 804/2979/17).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain № 11681/85).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин. Проте, таких обставин не наведено особою, що звернулася з апеляційною скаргою.

Також, що стосується можливості продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, то суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду

Натомість, десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги є строком, встановленим законом, відповідно до приписів ч. 2 ст. 169 та ч. 2 ст. 298 КАС України, а тому не може бути продовжений судом апеляційної інстанції.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Таким чином, станом на 22.04.2019 року вимоги, зазначені в ухвалі від 25.03.2019 року, відповідачем не виконані, а відповідно недоліки апеляційної скарги не усунуті.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Керуючись ст.299 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року у справі №280/4712/18, наведені Головним управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області в поданому клопотанні.

В задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про продовження строку на усунення недоліків відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року у справі №280/4712/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями (22.04.2019) та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 30 днів в порядку, встановленому ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров