Справа № 405/4369/15-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4369/15-а
Провадження №2-а/405/214/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лінчевського Д.Ю.,

представника відповідача ГУ ПФУ в Кіровоградській області Блошенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький адміністративну справу № 405/4369/15-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 16.06.2015 року звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області по справлянню з суми її (позивача) пенсії податку на доходи фізичних осіб; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області виплачувати їй (позивачу) пенсію без оподаткування будь-якої її частини, тобто не справляти з суми пенсії податок на доходи фізичних осіб; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області нарахувати та виплатити їй (позивачу) недоплачену у звязку з оподаткуванням частину пенсії за період з 01 лютого 2015 року до набрання постановою у даній справі законної сили.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що з лютого, 2014 року вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання. З лютого, 2015 року розмір пенсії, яку вона отримує зменшився та на її (позивача) звернення відповідач у листі від 18.05.2015 року № 40/П-11 зазначив, що зменшення розміру пенсії пояснюється набранням чинності змінами до Податкового кодексу України, внесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VІІІ від 28.12.2014 року, якими (змінами) передбачено, що з 01.01.2015 року податок на доходи фізичних осіб справляється з суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону), якщо її розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 01 січня 2015 року у частині такого перевищення (п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України). Таким чином, базою оподаткування у 2015 році є суми пенсій, що перевищують 3 654,00 грн. на місяць, у звязку з чим з лютого, 2015 року відповідач виплачує їй (позивачу) пенсію за вирахуванням 15% податку на доходи фізичних осіб та 1,5% військового збору, при цьому, розмір податку та збору загалом становить 852,92 грн. на місяць.

Аналіз приписів законодавства про пенсійне забезпечення дає підстави стверджувати, що законодавчі акти у цій сфері не містять положень щодо можливості оподаткування пенсій, натомість частиною 4 статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» чітко визначено, що пенсії не підлягають оподаткуванню.

Таким чином, на даний час, чинні вищевказані «пенсійні» закони та п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» суперечать один одному в частині можливості оподаткування пенсії, при цьому, очевидною є неконституційність застосовуваного відповідачем податкового законодавства, оскільки вказані положення суперечать ст. 22 Конституції України.

При цьому, законодавчо встановлений розмір пенсії особи є складовою конституційного права громадян на соціальний захист, визначеного ст. 46 Конституції України, якою гарантується право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. З цього приводу Конституційний Суд України у пункті 5 рішення від 11 жовтня 2005 року у справі № 1-21/2005, зазначив: «Встановивши в законі правові підстави призначення пенсії, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначити тільки умови їх призначення. Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості». У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що проблема, повязана з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень неодноразово була предметом його розгляду. З цього приводу сформована така правова позиція, яка полягає у тому, що «Конституція та Закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішенні Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-РП/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2008 року № 8 «Про незалежність судової влади» встановлено, що не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-праві акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами права і свободи. Згідно з позицією Конституційного Суду України, викладеною у пункті 4 рішення від 11 жовтня 2005 року у справі № 1-21/2005, відповідно до якої (позиції) звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола субєктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ, чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

В даному випадку оподаткування її (позивача) пенсії відповідачем значно зменшує кількісні показники, які складають обсяг її (позивача) права на пенсійне забезпечення відповідно до пенсійного законодавства. Відтак, дії відповідача по оподаткуванню належної їй (позивачу) пенсії суперечать Конституції України та є неправомірними.

Ухвалою суду від 18 червня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі за даним позовом та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2015 року клопотання позивача ОСОБА_1 про ініціювання питання перед Верховним Судом України щодо можливості звернення до Конституційного Суду України із поданням про вирішення питання про відповідність Конституції України п.п. 164.2.19 п. 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», - задоволено.

Провадження у даній справі зупинено до прийняття рішення Конституційним Судом України за поданням Верховного Суду України щодо конституційності п. п. 164.2.19 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» або отримання з Верховного Суду України повідомлення із відмовою за вищенаведеним зверненням Ленінського районного суду м.Кіровограда.

Крім того, зазначеною ухвалою суд ухвалив звернутися до Верховного Суду України з метою вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності п. п. 164.2.19 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VII, а саме того, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

При цьому, відповідно до п. 10 ч. 1 VII Розділу Перехідні положення КАС України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, у звязку з чим розгляд зазначеної справи продовжено за правилами КАС України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року, в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 05 квітня 2018 року поновлено провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 29 травня 2018 року за клопотанням представника позивача здійснено заміну первісного відповідача Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на належного відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

При цьому, позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву від 17 травня 2018 року, яка зареєстрована в суді за вх. № 12544 про зміну предмету позову та залишення позовної вимоги без розгляду, яка (заява) підтримана в судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Лінчевським Д.Ю. (який діє на підставі ордера серії КР № 002815 від 19.08.2015 року) та в якій позивач просила залишити без розгляду позовну вимогу про зобовязання Управління ПФУ в м. Кіровограді Кіровоградській області виплачувати їй (позивачу) пенсію без оподаткування будь-якої її частини, тобто не справляти з суми пенсії податок на доходи фізичних осіб; а також просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області та його правонаступників по справлянню з пенсії ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб та військового збору у 2015-2018 роках; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 17 388,31 грн., утриманих з її пенсії як податок на доходи фізичних осіб та військовий збір за 2015-2018 роки.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про зобовязання Управління ПФУ в м. Кіровограді Кіровоградській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію без оподаткування будь-якої її частини, тобто не справляти з суми пенсії податок на доходи фізичних осіб, - залишено без розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лінчевський Д.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяви позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову та залишення позовної вимоги без розгляду за вх. № 12544 від 17 травня 2018 року підтримав з підстав, зазначених в позові, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Головного управління ПФУ в Кіровоградській області Блошенко О.О. позовні вимоги не визнав, просив відмовити позивачу в їх задоволенні, крім того, підтримав відзив на позов, зареєстрований в суді за вх. № 13890 від 31 травня 2018 року, за яким зазначив, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком з 24.02.2014 року. З 01.01.2015 року, тобто з моменту набрання чинності Законом України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», якими внесено зміни до Податкового Кодексу України, зокрема до п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України, відповідно до якого до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати, з пенсії позивача відраховувалась по 31.12.2017 року за ставкою 15 % податок на доходи фізичних осіб та 1,5 % військового збору.

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 року № 1-р/2018 року визнано такими що не відповідають Конституції України (неконституційними) положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або місячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати, у звязку з чим, починаючи з 27.02.2018 року, тобто з моменту набрання чинності даним рішенням Конституційного Суду України утримання податку з пенсії було припинено.

Окрім того, відповідно до п.п. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Обовязок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України покладено на податкового агента, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку та зобовязаний утримувати податок із суми такого доходу, що підлягає зарахуванню до бюджету згідно з нормами Бюджетного Кодексу України.

Відповідно до ст. 64 Бюджетного Кодексу України податок на доходи фізичних осіб, який сплачується податковим агентом юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента юридичної особи, зараховується до відповідного місцевого бюджету за її місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що сплачуються фізичній особі. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Таким чином, з 01.01.2015 року органи Пенсійного фонду України визначені податковими агентами при нарахуванні та виплаті пенсії. Положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрати чинності 01.01.2015 року були чинними до 27.02.2018 року і підлягали застосуванню. При цьому, правомірність дій органів Пенсійного фонду України підтверджується і рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 року № 1-р/2018.

Заслухавши представника позивача та представника відповідача, зваживши доводи, викладені в адміністративному позові, у відзиві на позов, поданому відповідачем, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, відповіддю Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області від 18.05.2015 року № 40/П-11 на звернення позивача ОСОБА_1, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, та отримує пенсію по інвалідності ІІ-ої групи внаслідок загального захворювання з 24.02.2014 року. З 01.02.2015 року розмір її (позивача) пенсії склав 7 970,28 грн. На виконання положень Закону України «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», у звязку з набранням чинності змін до Податкового кодексу України з 01.01.2015 року податок на доходи фізичних осіб справляється з суми пенсії (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення. Базою оподаткування у 2015 році є сума пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3 654,00 грн. на місяць (1218,00 х 3, де 1218 грн. мінімальна заробітна плата). З 01.01.2015 року змінено ставку податку на доходи фізичних осіб: 15 відсотків, якщо база оподаткування місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня згідного податкового року, та 20 відсотків, якщо база оподаткування в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати. В лютому, 2015 року ОСОБА_1 отримала пенсію в розмірі 7 970,28 грн., базою оподаткування є 5 169,20 грн. (8 823,20 грн. 3 654,00 грн.), до якої застосовується ставка 15 % та 1,5 % військового збору, тому розмір податку склав 852,92 грн., отже до виплати ОСОБА_1 було нараховано пенсію у розмірі 7 970,28 грн.

Тим самим, судом встановлено, що з 01.01.2015 року розмір пенсії ОСОБА_1 зменшився на суму оподаткування в частині перевищення пенсії трьох розмірів мінімальної заробітної плати зі ставкою оподаткування 15%, а також військового збору у розмірі 1,5 %.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбаченими Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.1.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Податковим Кодексом України та Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIIІ від 28.12.2014 року встановлено, що особи, з яких утримується податок на доходи фізичних осіб, визначені пунктом 162.1 статті 162 ПК України, тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Об'єктом оподаткування збору є доходи, визначені пунктом 162.1 статті 163 Податкового кодексу України, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються, суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» № 80 від 28.12.2014 року, у 2015 році мінімальну заробітну плату встановлено у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 грн., відтак, відповідно до положень ПК України та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», базою оподаткування у 2015 році є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3654 грн. на місяць.

Статтею 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до пункту 164.3. статті 164 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015, внесено зміни до Податкового кодексу України у частині оподаткування військовим збором.

Відповідно до п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Кодексу (п.п. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України).

При цьому, ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 цього пункту (пп. 1.3 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України).

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст. 168 ПК України.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 квітня 2018 року у справі № 554/9740/16-а, 22 травня 2018 року у справі № 755/3939/15-а, 24 жовтня 2018 року у справі № 552/1027/15-а.

При цьому, судом встановлено, що розмір нарахованої пенсії позивача станом на 01.02.2015 року становив 8 823,20 грн., що перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, у зв'язку з чим із пенсії позивача за період з лютого, 2015 року по січень, 2018 року було правомірно утримано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір в розмірі 15% та 1,5% від нарахованої пенсії відповідно на загальну суму 17 388,31 грн., що підтверджується довідкою про розмір податку на доходи фізичних осіб, виданої 15.03.2018 року за підписом начальника відділу з питань виплат пенсії № 9 Кропивницького відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Кіровоградській області Н. Кравченя.

Крім того, 27 лютого 2018 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі № 1-6/2018 про визнання неконституційним положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким було передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким запроваджено оподаткування пенсій певних категорій (груп) пенсіонерів, суперечить статті 46 Конституції України.

Відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За положеннями статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

При цьому, з резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2018 від 27 лютого 2018 року вбачається, що положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнане неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто, з 27 лютого 2018 року.

З огляду на викладене вище, а також приймаючи до уваги, що положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності з 01.01.2015 року, та 27 лютого 2018 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі № 1-6/2018, яким вказані вище положення, а саме: абзац перший підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнано такими, що не відповідають Конституції України тобто є неконституційними, при цьому, враховуючи, що Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Управління ПФУ в м. Кіровограді, правонаступником якого є ГУ ПФУ у Кіровоградській області по справлянню з пенсії позивача ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб та військового збору у 2015-2018 роках та про стягнення з ГУ ПФУ в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 17 388,31 грн., утриманих з пенсії як податок на доходи фізичних осіб та військовий збір за 2015-2018 роки, яка (вимога про стягнення коштів) є похідною від заявленої позивачем вимоги про визнання протиправними дій, та відмову у звязку з цим в їх задоволенні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242,244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області та його правонаступників по справлянню з пенсії ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб та військового збору в період з 2015 року по 2018 рік та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 17 388 грн. 31 коп., утриманих з пенсії ОСОБА_1 як податок на доходи фізичних осіб та військовий збір в період з 2015 року по 2018 рік, - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова