Справа № 727/2599/19
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/2599/19
Провадження № 2-а/727/43/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Педосюк Ольги Володимирівни, Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови серія ЕАВ №958226 від 02.03.2019 року до відповідачів Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Педосюк Ольги Володимирівни, Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що 02.03.2019 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Педосюк О.В. було винесено постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Вказує, що з постановою про накладення на нього адміністративного стягнення не погоджується оскільки працівниками поліції були проігноровані його права, а саме право користуватися правовою допомогою під час розгляду справи, не були відібрані пояснення, а також у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся безпосередньо на дорозі, позивач був позбавлений можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

На основі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Педосюк Ольги Володимирівни серії ЕАВ № 958226 від 02.03.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у відсутність позивача, не фіксувати судове засідання технічними засобами, вимоги позову підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак представник відповідача надав суду заяву, згідно якої просять справу розглянути у їх відсутність, вимоги позову не визнають. Також, від відповідача по справі до суду надійшов письмовий відзив на позов, згідно якого вказують, що поліцейська ОСОБА_2 діяла згідно вимог Закону України «Про дорожній рух» та КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснений поліцейським згідно вимог ст.ст.283-285 КУпАП, позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а тому просять відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 Також стверджують, що позивач, вважаючи скоєне правопорушення малозначним, по суті погодився з ним.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що адміністративний позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАВ № 958226 від 02.03.2019 року, що була винесена Інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Педосюк О.В., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255грн.

Як зазначено в постанові, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки Фольксваген Пассат д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого близько 16 год. 13 хв. в населеному пункті с.Пирогівці рухався зі швидкістю 97 км/год., де дозволено рухатися не більше 50 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Швидкість зафіксована на пристрій TRUCAM TC 000967, відео 683.

Відтак Інспектор, вбачаючи у діях гр. ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, притягнув водія до адміністративної відповідальності, застосувавши до останнього, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. в межах санкції відповідної статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про національну поліцію" поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Згідно п. 11 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію" поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про національну поліцію" у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII встановлюють ПДР України. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за №1408/27853.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 ст. 78 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі змісту об`єктивної сторони вчиненого правопорушення, висвітленої у постанові про накладення адміністративного стягнення від 02 березня 2019 року, позивач, керуючи транспортним засобом марки Фольксваген Пассат д.н.з. НОМЕР_1 , близько 16 год. 13 хв. в населеному пункті с.Пирогівці рухався зі швидкістю 97 км/год., де дозволено рухатися не більше 50 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. Швидкість зафіксована на пристрій TRUCAM TC 000967, відео 683.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимог п. 12.4 ПДР України, де у відповідності п. 1 Інструкції, саме на підрозділи патрульної поліції покладено обов`язок забезпечувати безпеку дорожнього руху та здійснювати провадження про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в тексті даного Рішення зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015р., було прийнято до змін, внесених 14.07.2015р. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», які були направлені на істотну зміну та спрощення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху саме для поліцейських. Внесені зміни стосувались зокрема статей 33, 221, 258, 276 КУпАП.

Розглянуте Конституційним Судом питання у Рішенні від 26.05.2015р., стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи «на місці вчинення», було доповнено та деталізовано у КУпАП шляхом внесення змін в липні 2015 року.

Так, пункт 2.3 Рішення № 5-рп/2015 визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Враховуючи зміни, які були внесені до частини 2 статті 258 КУпАП, то такий перелік, викладений в частині 1 статті 258 КУпАП, доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, який наведений, зокрема, в частині 1 статті 222 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП.

В той же час, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у т.ч. щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом її оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду. До такого ж висновку дійшли і Вінницький апеляційний адміністративний суд у справах 686/5394/17, 686/18530/16-а, та Київський апеляційний адміністративний суд у справах 751/10448/16-а, 750/3142/16-а.

При цьому, право позивача на захист в жодній мірі не ставилося під сумнів.

Це право Позивача, в даному випадку особи яка притягується до адміністративної відповідальності, з яким інспектор зобов`язана була його ознайомити, що і зробила згідно ст.279 КУпАП, однак не зобов`язана була його забезпечувати.

При цьому, як встановлено судом, інспектор поліції Педосюк ОСОБА_3 неодноразово пропонувала позивачу скористатися юридичною допомогою, однак позивач вимагав від інспекторів поліції вирішити питання про виклик адвоката з безоплатної правової допомоги. Разом з тим позивач, відповідно до відеозаписів наданих працівниками поліції, не заперечував проти вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме позивач на відеозаписах наголосив на його щирому каятті та просив інспектора поліції обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, з матеріалів адміністративної справи та наданого суду працівниками поліції відеозапису з нагрудних бодікамер, вбачається, що дії інспектора поліції ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. За таких умов оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, тому відсутні підстави для її скасування. Суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача.

Суд приходить до висновку, що інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Педосюк О.В. у відповідності до вимог ст.280 КУпАП були з`ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і його дії вчинені у передбачені законом межах та у спосіб, а, відтак, і підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ№958226 від 02.03.2019 року, винесеної відносно позивача ОСОБА_1 , не встановлено.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

За вказаних вище обставин та наведених положень законодавства, враховуючи не надання позивачем суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження неправомірності винесення постанови, відсутності посилань на наявність таких доказів в матеріалах позову, а також надання відповідачем належних доказів на спростування доводів позивача, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог позивача щодо скасування постанови серії ЕАВ№958226 від 02.03.2019 року.

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 9, 72-78, 241-248, 250, 268, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Педосюк Ольги Володимирівни, Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанову серії ЕАВ№958226 від 02.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: