Справа № 320/2343/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

15 травня 2019 року м. Київ № 320/2343/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до державного реєстратора Крюківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Рудик Юлії Ігорівни, державного реєстратора реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління Київської області Паращака Василя Миколайовича, третя особа Гапи ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 з позовом до державного реєстратора Крюківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Рудик Юлії Ігорівни, державного реєстратора реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління Київської області Паращака Василя Миколайовича, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень.

У силу положень пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ним публічно - владних функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, обов`язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом у порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб`єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції. При цьому, ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Таким чином, особливістю правовідносин, що виникають, є їх публічно-правовий характер, пов`язаність із сферою реалізації публічної влади.

Проте слід зазначити, що специфіку публічно-правового спору визначає не тільки його суб`єктний склад, а й підстави виникнення цього спору і тісно пов`язане з цим питання межі повноважень адміністративного суду.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Верховний Суд, вирішуючи питання юрисдикційної належності спорів, що виникають під час здійснення державної реєстрації речових прав, у низці постанов висловив правову позицію, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії суб`єктів владних повноважень.

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії (постанови від 30 травня 2018 року у справі № 523/16876/14-а, від 31 липня 2018 року справа №495/8001/16-а, від 12 липня 2018 року у справі №296/7213/14-а та багато інших)

З`ясовуючи правову природу спору, що виник між позивачем та відповідачем, суд зазначає наступне.

Зі змісту позовної заяви слідує, що 24 квітня 2007 року між АІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту, для забезпечення виконання зобов`язань за яким між ОСОБА_1 (іпотекодавець) та АІБ «Укрсиббанк» (іпотекодержатель) був укладений договір іпотеки від 24.04.2007.

На умовах вказаного договору іпотеки позивач передав в заставу банку житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 01205 га, що розташована в АДРЕСА_1 Святошинського району АДРЕСА_1 .

24 квітня 2019 року державним реєстратором Крюківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Рудик Ю.І. прийняте рішення з індексним номером 30516870, яким право власності на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект».

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру прав, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.04.2019 №30516870 було прийнято на підставі договору від 12.02.2012 №649-650 про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 24.04.2007; вимоги про усунення порушень основного зобов`язання.

У якості підстави позову позивач посилається на протиправність дій державного реєстратора, наділеного законом владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, оскільки реєстратором порушено процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, а також не перевірено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Позивач зазначає, що скориставшись документами, що містять недостовірні відомості, не перевіривши повноту поданого для вчинення реєстраційний дій пакету документів, державний реєстратор прийняв рішення, яким незаконно позбавив його права власності на об`єкти іпотеки.

Суд зазначає, що розгляд таких вимог потребує вирішення судом питання щодо виконання (невиконання) сторонами умов кредитного договору та договору іпотеки, і відповідно наявності чи відсутності правових підстав набуття третьою особою (ТОВ «Кей-Колект») прав іпотекодержателя.

Отже, спірні правовідносини виникли між позивачем та кредитором за договором кредиту, забезпеченого договором іпотеки, у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки квартиру позивача, а отже, існує спір про право, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення державного реєстратора як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки виконання чи невиконання сторонами умов цивільно-правових угод, а саме: кредитного договору, договору іпотеки, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 814/1017/16 та від 03 квітня 2019 року № 826/1592/16.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За правилами частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Положеннями статті 19 ЦПК України також передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Пунктом 10 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, (…), їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із частиною 1 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, (…), якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Таким чином, виходячи з предмету спору, суті спірних правовідносин даний позов підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

У силу положень пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 19, 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Крюківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Рудик Юлії Ігорівни, державного реєстратора реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління Київської області Паращака Василя Миколайовича, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень.

2. Роз`яснити заявникові, що даний спір належить до юрисдикції місцевого загального суду та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.