Справа № 340/456/19
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2019 року

м. Дніпро

справа № 340/456/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу спільного підприємства – товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобуд»

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.03.2019 року, (суддя суду першої інстанції ОСОБА_1М.), прийняту в м. Кропивницький, в адміністративній справі №340/456/19 за позовом спільного підприємства – товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобуд» до виконавчого комітету Світловодської міської ради в особі постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року адміністративний позов спільного підприємства – товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобуд» повернуто позивачу.

Не погодившись з зазначеною ухвалою позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просить оскаржувану ухвалу скасувати та матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що про існування Протоколу від 30.03.2015 року №3, але не про його зміст позивачу стало відомо після надходження окремих письмових заяв жителів окремих квартир в м. Світловодськ. 14.11.2018 року позивачем було направлено інформаційний запит до Виконавчого комітету Світловодської міської ради запит на отримання публічної інформації, а саме про отримання копії Протоколу від 30.03.2015 року №3.Протокол отримано позивачем 19.11.2018 року. Також, позивач зазначає, що чинним законодавством не передбачено порядку відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир, тому відсутня і процедура з якої позивач міг би дізнатися про існування протоколу №3 під час відключення від постачання опалення та гарячої води деяких з квартир з переліку до протоколу.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач 18.02.2019 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним рішення міжвідомчої комісії щодо надання дозволу на відключення квартири (приміщення) від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання викладені в п. 3 протоколу засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення №3 від 30.03.2015 року. Скасувати рішення міжвідомчої комісії щодо надання дозволу на відключення квартири (приміщення) від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання викладені в п. 3 протоколу засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення за №3 від 30.03.2015 року.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 року адміністративний позов було залишено без руху, надано позивачу строк для подання заяви про поновлення строку на звернення до суду.

На виконання вимог ухвали, 04.03.2019 позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що про існування рішення міжвідомчої комісії щодо надання дозволу на відключення квартири (приміщення) від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, викладені в пункті 3 протоколу засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення за № 3 від 30 березня 2015 року позивач дізнався лише із заяв мешканців окремих квартир багатоквартирних будинків м. Світловодськ від 30.10.2018 та 13.11.2018, в яких споживачі просять припинити договірні відносини з СП ТОВ “Світловодськпобут”, посилаючись на оскаржуване рішення. Також, зазначає, що 14 листопада 2018 року СП ТОВ “Світловодськпобут” звернулось до виконавчого комітету Світловодської міської ради із запитом про надання копії протоколу засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення за № 3 від 30 березня 2015 року, який отримано позивачем 19 листопада 2018 року. Тому, позивач вважає причини пропущення загального строку на звернення до суду поважними, оскільки лише 19 листопада 2018 року ним було отримано копію протоколу засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення за № 3 від 30 березня 2015 року.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення міжвідомчої комісії щодо надання дозволу на відключення квартири (приміщення) від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання викладені в п. 3 протоколу засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення за №3 від 30.03.2015 року оскільки позивачем не надано суду доказів, що ним надавались послуги з постачання опалення та гарячої води всім 97 квартирам, зазначеним в додатку до Протоколу №3 від 30.03.2015 року. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач мав можливість та повинен був дізнатись про існування оскаржуваного рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що законодавством альтернативно визначено початок перебігу процесуального строку звернення до суду з адміністративним позовом, а саме: 1) з моменту коли особа дізналась про порушення своїх прав, 2) з моменту коли особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

Відтак, для правильного вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі слід встановити подію, та обставини з якими законодавець пов’язує початок перебігу строку на звернення з позовною заявою.

Як вірно зазначив суд першої інстанції згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності позивача є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Відповідно до п.2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N630:

- централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання;

- централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

З огляду на викладене, позивач зобов'язаний якісно та в повному обсязі надавити послуги централізованого опалення та забезпечення гарячою водою конкретного споживача.

Позивачем при зверненні до суду не надано належних доказів надання даних послуг з теплопостачання та їх оплати усіма 97 громадянами, зазначеними у реєстрі до оскаржуваного рішення, тому позивач мав можливість та повинен був дізнатись про оскаржуване рішення міжвідомчої комісії щодо надання дозволу на відключення квартири (приміщення) від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Таким чином, звертаючись до суду 14.02.2019 про оскарження рішення відповідача від 30.03.2015 року позивачем порушено строки звернення до суду з адміністративним позовом.

Той факт, що позивач додатково звернувся до відповідача із інформаційним запитом на отримання копії Протоколу №3 від 30.03.2015 року, не може свідчити дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Згідно з частиною першою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною другою вказаної статті визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа “Каменівська проти України”), “право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...”.

Отже, законодавцем встановленими строками обмежено звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, вони покликані забезпечити юридичну визначеність у публічно-правових відносинах.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції було належним чином встановлено обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо можливості повернення адміністративного позову відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, внаслідок чого зроблено правильний висновок про порушення позивачем строку звернення до суду.

З урахуванням вищезазначеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, прийнятою із дотриманням вимог норм процесуального права, на підстав повно та всебічно встановлених обстави, що мають значення для правильного вирішення питання, відтак підстави для її скасування – відсутні.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 312, ст. 320, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу спільного підприємства – товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобуд» - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.03.2019 року в адміністративній справі №340/456/19 – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 15.05.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай