Справа № 675/431/19
Суддя: Янішевська О. С.
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/431/19
Провадження № 2-а/675/43/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2019 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Беліци М. О.,

з участю представника позивача адвоката Каруна В. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізяславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону 3 управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Ніколаєнко Ірини Сергіївни, Управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови серії ЕАВ № 648846 від 07 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

26 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом на постанову у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 07 жовтня 2018 року серії ЕАВ № 648846, мотивуючи це тим, що 07 жовтня 2018 року керував автомобілем NISSAN X-TRAIL 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , рухався у напрямку міста Житомир з дотриманням Правил дорожнього руху та був зупинений інспектором патрульної служби чоловічої статі, прізвища та номера жетона котрого не запам`ятав. Після перевірки всіх документів, у тому числі і полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, жодних зауважень з боку інспектора до ОСОБА_1 не було, ніяких постанов інспектор не виносив, про винесення таких постанов позивача не повідомляв, копій постанов не вручав, а ОСОБА_1 , відповідно, в жодних документах не розписувався. Позивач зазначив, що до 21 лютого 2019 року ніяких документів від патрульної поліції ні поштовим відправленням, ні особистим врученням не отримував. ОСОБА_1 стверджує, що 21 лютого 2019 року у власній поштовій скриньці він виявив постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач наполягає, що саме 21 лютого 2019 року у районному відділі Державної виконавчої служби Заріцький В. В. отримав копії постанови про накладення адміністративного стягнення. ОСОБА_1 звернув увагу суду на те, що в постанові невірно вказані марка та номерний знак автомобіля, серія та номер посвідчення водія.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Карун В. П. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка інспектор роти № 1 батальйону 3 управління патрульної поліції у Київській області лейтенант поліції Ніколаєнко І. С.у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву суду не подала.

Представник Управління патрульної поліції у Київській області у судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за відсутності представника відповідача, надав суду відзив на позовну заяву, подав до суду письмову заяву про залишення позову без розгляду через пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши позицію відповідача з письмових відзивів, заяв, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 648846 від 07 жовтня 2018 року, 07 жовтня 2018 року о 14 годині 02 хвилини на 17 км ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 керував транспортним засобом MITSUBISHI GALANT, номерний знак НОМЕР_3 , без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила п. 2.1.ґПравил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, до кола яких входить і порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивачки у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивачки.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

За приписами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89,частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110,частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117,частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125,частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151,частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-1, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183,192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. При цьому, уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року із змінами, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129,статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно з статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції є уповноваженим органом (посадовою особою), які розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема щодо порушень статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи, вирішуються у порядку адміністративного судочинства за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, що цілком узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 19 та ч. 1 ст. 25 КАС України.

Таким чином, суд при розгляді позову при оскарженні постанови у справі про адміністративне правопорушення та прийняті рішення по справі керується нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 категорично заперечує наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача подав до суду письмову заяву про залишення позову без розгляду через пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до вимог ст. 122 КАС України строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 . наполягає, що про наявність постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 648846 від 07 жовтня 2018 року довідався лише 21 лютого 2019 року, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження та знявши відповідні копії у Ізяславському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Свої доводи позивач підтвердив доданими до матеріалів справи копіями постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 січня 2019 року, виклику державного виконавця та письмової зави ОСОБА_1 до Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про надання копій матеріалів виконавчого провадження від 21 лютого 2019 року.

Відповідачі доводів позивача не спростували, жодних належних та допустимих доказів для спростування доводів ОСОБА_1 суду не надали.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивачем не були пропущені строки звернення до адміністративного суду.

В порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачі не надали суду жодних доказів правомірності своїх дій та рішення.

Позивач на підтвердження своїх доводів додав до матеріалів справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , згідно якого ОСОБА_2 являється власником транспортного засобу NISSAN X-TRAIL 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , котрий забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/ НОМЕР_5 , що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного поліса. Крім того, ОСОБА_1 додав до матеріалів справ копію посвідчення водія серії НОМЕР_6 .

Проаналізувавши наведені норми та надані суду докази, суд приходить до висновку, що інспектором роти № 1 батальйону 3 управління патрульної поліції у Київській області лейтенантом поліції Ніколаєнко І. С. при винесенні постанови серії ЕАВ № 648846про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07 жовтня 2018 року не було у визначений законом спосіб доведено наявність події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 71, 286, 241-245, 246, 250, 251, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , місце проживання АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 1 батальйону 3 управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Ніколаєнко Ірини Сергіївни (місце знаходження: 08135, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського, 32А), Управління патрульної поліції у Київській області (місце знаходження: 04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 19) про скасування постанови серії ЕАВ № 648846 від 07 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягненнязадовольнити.

Постанову інспектора роти № 1 батальйону 3 управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Ніколаєнко Ірини Сергіївни серії ЕАВ № 648846 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 07 жовтня 2018 року, за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 квітня 2019 року.

Суддя: О. С. Янішевська