Справа № 461/6266/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3440/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, треті особи: Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 04 березня 2019 року про встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення суду (суддя першої інстанції Стрельбицький В.В., м. Львів, повний текст рішення складено 05.03.2019),

В С Т А Н О В И В :

11.09.2017 ОСОБА_1 звернулася до Галицького районного суду м. Львова з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, треті особи: Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про: визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області щодо не проведення позивачу перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2016 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов КМУ №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268» та довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області №91-02027 від 30.04.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016; зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015 (діючого з 01.01.2016 року), ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов КМУ №988 від 11.11.2015 та «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2006 №268» та довідки №91-02027 від 30.04.2017, виданої Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з часу набуття позивачем права на перерахунок пенсійного забезпечення, а саме з 01.01.2016, та провести виплату пенсії з урахуванням вже виплачених коштів; відшкодування моральної шкоди та стягнення на користь позивача з ГУ ПФУ у Львівській області 25000 грн; зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області подати протягом десяти днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст.267 КАС України; звернення до негайного виконання постанови суду щодо стягнення різниці в пенсії за минулий час з 01.01.2016 по 12.09.2017.

Постановою Галицького районного суду міста Львова від 11.12.2017 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з січня 2016 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», №947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268» та довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області №91-02027 від 30.04.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату його пенсії з 1 січня 2016 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», №947 від 18.11.2015 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268» та довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області №91-02027 від 30.04.2017 про розмір грошового забезпечення. Зобов`язано (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 18.12.2017) Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати протягом десяти днів, з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України. Встановлено, що постанова в частині стягнення пенсії за один місяць підлягає до негайного виконання. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а постанову Галицького районного суду міста Львова від 11 грудня 2017 року - без змін.

У січні 2019 року позивач звернувся до суду із заявою про встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення суду та накладення штрафу за неподання звіту про виконання судового рішення, в якій просить накласти на начальника ГУ ПФУ у Львівській області штраф в розмірі 38420 гривень, половину, з яких стягнути на користь ОСОБА_1 , іншу половину на користь Державного бюджету України. Також просить зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області у 20-ти денний строк подати до суду звіт про виконання судового рішення. Заява мотивована невиконання постанови суду в повному обсязі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04 березня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Із таким рішенням суду не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку, вважає таким, що прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та при недотриманні норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та прийняти нову про задоволення заяви про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. В обгрунтування вимог зазначає, що судом не взято до уваги те, що він не погоджується з тим, щоб його майно повертали йому два чи три роки. Вважає, що накладення штрафу на суб`єкта владних повноважень вплине на виконання судового рішення, оскільки, якщо рішення по даній справі набере законної сили і у разі якщо йому буде виплачено половину суми штрафу, накладеного на начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, то він відмовиться від подальшого негайного виконання рішення та претензій до пенсійного органу та надасть згоду на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 11.12.2017, яке набрало законної сили 14.03.2018. Також зазначає, що рішення у даній справі порушує його право на справедливий судовий розгляд, захист прав та інтересів судом (ст. 55 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод). У доповненні до апеляційної скарги апелянт зазначив, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 залишено без задоволення апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 щодо визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якими запроваджувався перерахунок пенсії військовослужбовців, прзначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року, та порядок виплати перерахованих підвищених пенсій.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області подано до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому воно зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною, тому задоволенню не підлягає. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Апелянт ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її з підстав, що у ній наведені.

Представник ГУ ПФУ у Львівській області Болюба О.В. у судовому засіданні заперечила щодо доводів апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (зокрема, пункт 43 рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі «Класс та інші проти Німеччини», «одним з основоположних принципів демократичного суспільства є принцип верховенства права, пряме посилання на який міститься у преамбулі Конвенції. Із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури» (пункт 55).

З огляду на викладене, встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права на судовий захист.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України у Рішенні №16-рп/2009 від 30.06.2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вимогами ч.ч. 2-4 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України. Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Тобто, судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Судом встановлено, що згідно поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 4 квітня 2018 року звіту про виконання судового рішення (т. 1 а.с. 158-161) рішення суду в частині стягнення пенсії за один місяць було виконано 22 грудня 2017 року. Здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року, виходячи із розрахунку 65 % відповідної суми грошового забезпечення. Розмір доплати за період з 1 січня 2016 року по 31 січня 2016 року в сумі 1318,36 грн виплачено додатковими відомостями січня 2018 року. Також, повідомлено, що Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2018 року прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Також, повідомлено, що перерахунок пенсії, в тому числі й позивачу, належним чином врегульовано і здійснюється у встановленому порядку. Також, повідомлено, що Міністерство внутрішніх справ України листом від 28 лютого 2018 року №2900/05/222018 повідомило Пенсійний фонд України про відсутність підстав для використання довідок про розмір грошового забезпечення, виданих до набрання чинності Постановою 103. При цьому Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області було надіслано нову довідку від 22 березня 2018 року № 91-02027 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , видана відповідно до Постанови 103, в якій розмір грошового забезпечення є більшим ніж у довідці на підставі якої виконано рішення суду. Оскільки розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до нової довідки є більшим, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії позивачу з 1 січня 2016 року і доплата за період з 1 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року в сумі 5590,08 грн включена в додаткові списки квітня 2018 року. Станом на 1 травня 2018 року основний розмір пенсії становить 4337,52 грн, пенсійна виплата з надбавками становить 6192,52 грн.

Разом з тим, згідно цього документу вбачається, що позивачу станом на квітнень 2018 року не було виплачено в повному обсязі перераховану пенсію за весь період, тобто відповідач судове рішення у повному обсязі не виконав.

Саме з цієї підстави позивач і подав до суду заяву про зобов`язання відповідача подати новий звіт про виконання постанови суду та накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області штраф, зазначивши, що судове рішення залишилося невиконаним, що порушує його конституційні права.

Разом з тим, відомості про виконання судового рішення на момент подання позивачем заяви про зобов`язання відповідача подати новий звіт відсутні.

Отже, з огляду на те, що на дату направлення до суду першої інстанції поданого звіту, Управлінням ПФУ заборгованість з виплати пенсії за період з 1 лютого 2016 року позивачу виплачена не була, суд не може достовірно встановити факт виконання відповідачем рішення в повному обсязі на час розгляду відповідної заяви ОСОБА_1

Враховуючи викладене, з метою забезпечення реального та дієвого судового контролю за виконанням судового рішення, необхідно зобов`язати відповідача подати новий звіт про виконання постанови суду в частині виплати позивачу заборгованості з перерахованого розміру пенсії за період з лютого 2016 року.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у зразковій справі № 805/402/18 від 16 жовтня 2018 року.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу у задоволенні його заяви в цій частині. А тому, судове рішення необхідно скасувати з прийняттям нового про часткове задоволення заяви ОСОБА_1

Щодо заяви позивача про притягнення до відповідальності посадової особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області суд зазначає наступне.

Стаття 382 КАС України надає суду право накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штраф.

Однак, при розгляді апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що приписи процесуального законодавства щодо накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу за невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд в питанні накладення штрафу.

При цьому, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Судом не встановлено наявності таких обставин.

Так, згідно поданого звіту відповідачем було здійснено перерахунок та виплату позивачу перерахованої пенсії в межах одного місяця. У подальшому відповідачем зазначено, що виплату перерахованих пенсій буде проведено після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що накладення штрафу є заходом, який повинен застосовуватись до порушника, коли всі можливі способи впливу на його поведінку у спірних правовідносинах були застосовані і порушник, незважаючи на вказане, продовжує ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету, реалізуючи бюджетну програму КПКВК 2506020 «Дотація Пенсійному фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсії за різними пенсійними програмами» у межах виділених асигнувань.

При цьому, головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України.

У постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що невиконання судового рішення Управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Згідно п. 4-5 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління № 28-2 від 22.12.2014 Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує ведення в районі (місті) реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) та у складі цього реєстру - реєстру платників страхових внесків до солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, своєчасне внесення відомостей до них, їх використання, контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб, та автоматизовану обробку інформації; забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду.

Тобто, виплати пенсій здійснюються ГУ ПФУ виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

22.08.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» № 649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Пунктом 3 Постанови № 649 затверджено внесення змін до бюджету Пенсійного фонду України на 2018 рік, затвердженого Постановою КМ України № 8.

В силу вимог частини першої статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» № 794-VII від 27.02.2014, акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов`язковими для виконання.

Враховуючи те, що відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу, в результаті чого пенсія була підвищена, здійснив виплату різниці за певний період, а відомості про подальше виконання чи невиконання судового рішення відсутні, колегія суддів вважає, що за результатами розгляду поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 4 квітня 2018 року звіту про виконання судового рішення відсутні підстави для притягнення керівника відповідача до відповідальності у вигляді штрафу, оскільки не встановлено вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення, як умови притягнення особи до відповідальності.

Отже, на даному етапі за результатами розгляду поданого відповідачем 4 квітня 2018 року звіту про виконання судового рішення відсутні правові підстави для накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області штрафу.

А тому, в цій частині заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т АН О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 04 березня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати звіт про виконання постанови Галицького районного суду міста Львова від 11 грудня 2017 року у двадцятиденний строк з дня отримання копії постанови.

В іншій частині заяви ОСОБА_1 відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді І. В. Глушко
В. Я. Макарик
Повний текст постанови складено 17 травня 2019 року.