Справа № 580/1223/19
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року справа № 580/1223/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження без виклику учасників адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком позивачу на пільгових умовах по Списку №2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 починаючи із 22.08.2018.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах посилаючись на те, що згідно атестації робочих місць за 1993 рік, атестації підлягала посада електрозварник ручного зварювання, а за даними трудової книжки за цей період позивач працював на посаді газоелектрозварника та на день звернення загальний трудовий стаж позивача становить 37 років 07 місяців 22 дні, з них стаж за Списком №2 становить 10 років 7 місяців 21 днів.

Посилання відповідача на необхідність підтвердження страхового стажу позивач вважає неправомірним, оскільки записи в трудовій книжці дають змогу перевірити страховий стаж, натомість сумніви щодо стажу не можуть бути підставою для відмови у його врахуванні.

Позивач зазначає, що відповідно до уточнюючої довідки №22 від 22.08.2018 працював повний робочий день на Жашківській філії ВАТ «Більшовик» Київського ВО і за період з 10.08.1981 (нак. №121/к від 10.08.1981) по 12.10.1981 (нак. №163/к від 12.10.1981), з 25.01.1984 (нак. №13/к від 25.01.1984) по 28.03.1984 (нак. №54/к від 27.03.1984), з 20.06.1990 (нак. № 165/к від 25.06.1990) по 13.01.2011 (нак. №6 від 13.01.2011) і виконував роботу електрозварника ручного зварювання перемінного і постійного току; способи зварювальних швів, вузлів, конструкцій, трубопроводів із сталей, металевих виробів; наплавлення складних деталей, вузлів; читання креслення зварних конструкцій, за професією, посадою електрозварник ручного зварювання.

Позивач стверджує, що професія електрогазозварювальника (газоелектрозварювальника), електрозварника, газозварника в спірний період була передбачена у всіх ОСОБА_2 . Професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах.

Професія зварника та електрозварника, газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу за Списком №2.

Крім зазначеного позивач звернув увагу, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Відповідно до диплома №666760 позивач навчався з 01.09.1978 по 16.07.1981 в технічному училищі №8 м. Жашків за професією газоелектрозварювальник. Відповідно до записів трудової книжки позивач працював з 10.08.1981 по 12.10.1981 на посаді газоелектрозварника в Жашківській філії ВАТ «Більшовик» Київського ВО, тому вважає, що період навчання повинен бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Якщо враховувати згідно чинного законодавства періоди навчання та проходження військової служби, то пільговий стаж позивача становить 25 років 10 місяців 11 днів.

На підставі наведеного позивач вважає, що його позов підлягає задоволенню.

Відповідач у відзиві на адміністративний позов просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що для віднесення періоду роботи до пільгового стажу та визначення права на призначення пенси на пільгових умовах, визначальним є не лише факт роботи на посадах визначених Списком №2, але й зайнятість такої особи на вказаних посадах протягом повного робочого дня, а з 1992 року наявність атестації робочого місця.

Відповідач зазначає, що записи у трудовій книжці позивача про період роботи на ДП «Жашківський машинобудівний завод» ВАТ «Більшовик» не містять відомостей щодо зайнятості позивача протягом повного робочого дня на роботах зі шкідливими умовами по Списку № 2 та щодо проведення атестації робочого місця, тобто не підтверджують пільговий характер робіт.

Дані довідки № 22 від 22.08.2018 не відповідають первинним документам та трудовій книжці, що підтверджується актом перевірки.

Наказами про результати проведення атестації робочих місць №171/к від 24.10.1993, №121 від 10.09.2004 та №57 від 21.12.2010 затверджені переліки робочих місць, працівників, яким підтверджено право на пільги, компенсації та пільгове пенсійне забезпечення. Згідно вказаних переліків передбачена посада електрозварника.

Отже, позивачу відомо про невключення його посади до переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням. Результати проведених атестацій позивачем не оскаржувались.

Згідно довідки з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК5, страхові внески за період з 01.01.2004 в повній мірі не сплачені, а тому, періоди роботи за відсутності сплати внесків до страхового стажу не враховуються.

На підставі наведеного представник відповідача вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою від 22.08.2018 про призначення пільгової пенсії за віком по Списку № 2.

Відповідач своїм листом від 13.12.2018 №81124/03-06 надав відповідь в якій повідомив про прийняття рішення про відмову позивачу в призначенні пільгової пенсії. Свою відмову аргументував тим, що згідно атестації робочих місць за 1993 рік атестації підлягала посада електрозварник ручного зварювання, а за даними трудової книжки за цей період позивач працював на посаді газоелектрозварника. Професія газоелектрозварник у наказі про проведення атестації відсутня.

В листі також зазначено, що на день звернення загальний трудовий стаж позивача становить 37 років 07 місяців 22 дні, з них стаж за Списком №2 становить 10 років 7 місяців 21 днів.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання про правомірність зазначених дій відповідача щодо неврахування періоду роботи на підприємствах за Списком №2, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року№1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Cписком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Трудова книжка, відповідно до ст. 48 КЗпП України та згідно з п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, є основним документом, що підтверджує стаж роботи працівника.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з нормами п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній уразі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі зареєстрованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Виходячи з наведеного, норми Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний період роботи позивача з 10.08.1981 по 13.01.2011 підтверджується записами його трудової книжки, а саме:

- 10.08.1981 по 12.10.1981 прийнятий на посаду газоелектрозварника на Жашківську філію заводу «Більшовик» Київського ПО;

- 26.10.1981 по 25.11.1983 проходив службу в рядах Радянської Армії;

- 25.01.1984 по 28.03.1984 прийнятий на посаду газоелектрозварника на Жашківську філію заводу «Більшовик» Київського ПО;

- 25.01.1984 по 28.03.1984 позивач працював газоелектрозварником 4 розряду на вказаному підприємстві;

- 20.06.1990 по 13.01.2011 позивач працював на Жашківській філії Київського НПО «Більшовик» в цеху №1 газоелектрозварником 4 розряду, а з 17.06.1999 позивачу встановлений 5 розряд газоелектрозварника.

Отже, наявні записи у трудовій книжці позивача містять у повній мірі відомості про його роботу, тому не потребують надання додаткових документів про виконувану ним роботу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі №433/1240/17.

Крім того відповідно до уточнюючої довідки №22 від 22.08.2018 позивач працював повний робочий день на Жашківській філії ВАТ «Більшовик» Київського ВО і за період з 10.08.1981 (нак. №121/к від 10.08.1981) по 12.10.1981 (нак. №163/к від 12.10.1981), з 25.01.1984 (нак. №13/к від 25.01.1984) по 28.03.1984 (нак. №54/к від 27.03.1984), з 20.06.1990 (нак. № 165/к від 25.06.1990) по 13.01.2011 (нак. №6 від 13.01.2011) і виконував роботу електрозварника ручного зварювання перемінного і постійного току; способи зварювальних швів, вузлів, конструкцій, трубопроводів із сталей, металевих виробів; наплавлення складних деталей, вузлів; читання креслення зварних конструкцій, за професією, посадою електрозварник ручного зварювання.

Згідно довідки дана посада передбачена Списком 2, розділ XXXIII, код КП 33, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року.

При цьому пункт 20 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 №637 передбачає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Переліченим критеріям довідка №22 від 22.08.2018, видана позивачу відповідає, містить відомості про зайнятість позивача повний робочий день, тому суд вважає безпідставним її неврахування під час призначення пенсії позивачу.

Суд також приймає до уваги, що згідно наказу Жашківській філії ПО «Більшовик» №171/к від 24.10.1993 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», робоче місце електрозварник ручного зварювання визнано таким, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (копія наказу та переліку надається).

Згідно наказу №84 від 25.08.2004 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» та наказу №121 від 10.09.2004 «Про результати проведення атестацій робочих місць» затверджено Перелік робочих місць, працівникам, яким підтверджено право на пільги, компенсації та пільгове пенсійне забезпечення за результатами проведеної атестації робочих місць, за умовами праці робоче місце «електрозварник ручного зварювання» відповідає показникам факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2.

Згідно наказу №43а від 01.11.2010 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» та наказу №57 від 24.12.2010 «Про результати проведення атестації робочих місць» затверджено Перелік робочих місць, працівникам, яким підтверджено право на пільги, компенсації та пільгове пенсійне забезпечення за результатами проведеної атестації робочих місць, за умовами праці робоче місце «електрозварник» підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.

Відповідно до висновку №72 від 08.06.2011, виданого Головним управлінням праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, за результатами державної експертизи умов праці на ДП «Жашківський машинобудівний завод» ВАТ «Більшовик» установлено: атестація проводилась згідно наказів №46а від 15.11.2010 та №43а від 01.11.2010, якими затверджено склад атестаційної комісії, голову та секретаря. Проатестовано тільки ті робочі місця, зайнятість на яких дає право на пільгову пенсію по Списку №2. Підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 на робочих місцях, зокрема, електрозварник ручного зварювання.

На переконання суду не заслуговують за увагу доводи відповідача щодо неналежної назви посади на якій працював позивач, виходячи з такого.

До пільгового стажу зараховують весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії у Списки.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08,1956 року №1173, передбачалися газозварювальники та їх підручні, електрозварники та їх підручні.

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №2 10, передбачалася посада «електрозварник».

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені електрозварники та газозварники.

Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, передбачені професії газозварників та електрозварників ручного зварювання.

Професія електрогазозварювальника (газоелектрозварювальника), електрозварника, газозварника в спірний період була передбачена у всіх Списках.

Відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 № 17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах.

Суд погоджується з доводами позивача, що вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника та електрозварника, газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу за Списком № 2.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №673/283/17 від 12 вересня 2018 року.

Більш того, згідно особової картки форми Т-2 позивач працював на посаді газоелектрозварника із 10.08.1981 по 12.10.1981, з 25.01.1984 по 28.03.1984 та з 20.06.1990. Разом з тим, в особовій картці зазначено, що професію позивача змінено згідно класифікатора ДК 003:2005 та атестації робочих місць: електрозварник ручного зварювання.

Відсутність наказу, який підтверджує зазначені обставини не спростовує факту виконання позивачем зварювальних робіт за вказаною посадою.

Щодо періоду навчання позивача суд враховує, що згідно зі ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівника, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як передбачено в абз. 1 п. 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

З аналізу зазначених норм законодавчих актів вбачається, що необхідною умовою для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, позивач в період з 01.09.1978 по 16.07.1981 закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища за професією газоелектрозварювальник і здобув загальну середню освіту. Рішенням екзаменаційної комісії йому присвоєно кваліфікацію за професією «газоелектрозварювальник четвертого розряду».

В подальшому 10.08.1981 позивач прийнятий на посаду газоелектрозварника на Жашківську філію заводу «Більшовик» Київського НОМЕР_1 , тобто в межах трьохмісячного строку влаштований на роботу за здобутою спеціальністю, що дає йому право на зарахування наведеного періоду навчання до пільгового стажу роботи.

Щодо зарахування періоду проходження військової служби до пільгового стажу, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом 2 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З огляду на норму статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зарахування проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, можливе лише за умови якщо підтверджено працю особи за професією або займання нею посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Таким чином, враховуючи наведені положення законодавства, суд вважає, що оскільки до проходження військової служби позивач працював електрозварником і ця посада передбачена Списком № 2, який був чинним на період роботи позивача, що в свою чергу дає йому право на пільгову пенсію, а право позивача на зарахування часу проходження військової служби у Збройних Силах гарантоване чинним законодавством про пенсійне забезпечення, тому період військової служби в Радянській армії зараховується до пільгового стажу.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі №607/12395/16-а.

Твердження відповідача щодо відсутності сплати внесків за 2004 рік судом відхиляються на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки це не покладено в основу рішення, яким відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах позивача.

Враховуючи встановлені обставини, на переконання суду, відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки позивачем надані усі необхідні документи, які підтверджують виконання робіт повний робочий із шкідливими умовами праці.

Щодо вирішення питання про зобов`язання відповідача призначити пенсію на пільгових умовах, суд зазначає, що не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Такі дії суду виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Разом з тим, відповідач повинен розглянути питання про призначення пенсії за віком позивачу на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, викладених в описовій частині даного рішення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, враховуючи, що відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід частково стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Останній день строку вирішення спору припадає на 13.05.2019, однак враховуючи, що у цей день головуючий у справі передував у відрядженні, рішення суду прийнято на наступний за вказаною датою робочий день 14.05.2019 на підставі ч. 6 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України згідно вимог якої, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути питання щодо призначення з 22.08.2018 ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням висновків суду, викладених в описовій частині даного рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко