Справа № 1140/2021/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2021/18

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року (суддя суду 1 інстанції Черниш О.А.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, командувача Національної Гвардії України ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Командувача Національної Гвардії України ОСОБА_2 , в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ командувача Національної гвардії України о/с №64 від 18.05.2018 в частині звільнення позивача з військової служби у запас Збройних Сил України за пунктом «и» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту;

- визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №117 від 11.06.2018 року(по стройовій частині) в частині виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення підполковника ОСОБА_1 ;

- поновити позивача на посаді начальника продовольчого служби тилу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач з липня 1996 року призваний на дійсну військову службу, а з січня 2017 року призначений на посаду начальника продовольчої служби тилу ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України.

З 15.03.2017 року позивач проходив військову службу в Національній гвардії України за контрактом, укладеним строком на п`ять років. Однак, наказом командувача Національної гвардії України №64 о/с від 18.05.2018 року його звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за пунктом «и» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту.

Вказаний наказ був реалізований наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №117 від 11.06.2018 року (по стройовій частині) і позивача було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з

військової служби за систематичне невиконання умов контракту слугували відомості внесення до єдиного реєстру досудових розслідувань з відкриттям кримінального провадження №0000184, матеріали проведення службових розслідувань з накладенням дисциплінарних стягнень: догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність, засідання постійно діючої атестаційної комісії ВЧ НОМЕР_1 та подання командира ВЧ НОМЕР_1 .

Позивач не погоджується зі своїм звільненням, зазначаючи, що дисциплінарні стягнення у вигляді догани, суворої догани та попередження про неповну службову відповідність накладені на нього безпідставно, а службові розслідування, які передували цим стягненням, проведені з порушенням Інструкції про порядок проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затвердженої наказом МВС України від 24.10.2014 року №1133.

Стверджує, що всупереч статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ні командиром військової частини, ні командувачем Національної гвардії України, на нього не було накладено дисциплінарне стягнення «звільнення з військової служби за службовою невідповідністю».

Також на момент видання спірного наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №117 від 11.06.2018 року (по стройовій частині) з ним не було проведено повний розрахунок грошовим та речовим забезпеченням, чим порушено вимоги п.242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008.

Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не досліджено службові розслідування проведені на підставі Наказів №6 від 03.01.2018, №192 від 28.02.2018 №204, №205, № 206, №207 від 02.03.2018, висновки та видані з них відповідні накази №42 від 15.01.2018 №245, №246, №247, №248 від 14.03.2018, на правомірність та законність їх проведення відповідно до ЗУ «Про Дисциплінарний статут ЗСУ « та Наказу МВС України від 24.10.2014 №1133 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань у Національній гвардії України».

Під час складання та направлення подання про звільнення позивач з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, відповідачами було порушено норми чинного законодавства, що призвело до порушення права позивача на ефективний засіб юридичного захисту, та як наслідок, протиправне звільнення позивача.

Посилається на те. що військова частина НОМЕР_1 не мала правомірних підстав видавати наказ 11.06.2018 про виключення позивача зі списків особового складу, та всіх видів забезпечення, без повного розрахунку грошовим. Продовольчим і речовим забезпеченням, оскільки повного розрахунку з позивачем станом на 11.06.2018 ні військова частина ні командувач НГУ не провели.

У відзиві на апеляційну скаргу Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

В обґрунтування посилається на те, що позивач при проходженні військової служби неналежним чином виконував свої посадові обов`язки та допускав порушення військової дисципліни, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності. Позивач, маючи дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, накладене наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №13 від 09.01.2018 року, не виправив своєї поведінки та продовжував порушувати військову дисципліну, що підтверджується висновками службових розслідувань, призначених наказами командира ВЧ НОМЕР_1 №192 від 28.02.2018 року, №204, №205, №206 від 02.03.2018 року. Також наполягав на тому, що у зв`язку зі звільненням позивача з ним проведено повний розрахунок.

У спростування доводів позивача наголошує на тому, що предметом спору у даній справи є законність звільнення позивача при порушенні ним військової дисципліни після застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідальність, а не до розгляду законності застосування до останнього дисциплінарних стягнень чи проведення службових розслідувань після застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідальність. Вказане не спростовується і самим позивачем, так як у позовній заяві відсутні вимоги щодо скасування та визнання незаконними відповідних наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності чи інших наказів, що не стосуються звільнення.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник Командувача Національної Гвардії України ОСОБА_2 вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

В обґрунтування посилається на те, що ОСОБА_1 неодноразово порушував військову дисципліну, у зв`язку з чим до нього застосовувалися дисциплінарні стягнення у вигляді догани, суворої догани та попередження про неповну службову відповідність, які не скасовані, а строк на їх оскарження закінчився. При цьому, позивач протягом шести місяців після накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність допустив нові порушення військової дисципліни, що стало підставою для його звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту за п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Вказує, що безпідставність, необґрунтованість доводів (вимог) апеляційної скарги додатково обґрунтовується тим, що позивач виходить за межі позовних вимог, посилаючись на інші ймовірні спори про оскарження ним накладених командиром військової частини дисциплінарних стягнень, проте належних та достовірних доказів такого оскарження позивачем не надано.

Позивач подав відповіді на відзиви відповідачів, у яких вказав, що службові розслідування, що призначені наказами командира ВЧ НОМЕР_1 №192 від 28.02.2018 року, №204, №205, №206 від 02.03.2018 року, проведені з порушенням Інструкції про порядок проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затвердженої наказом МВС України від 24.10.2014 року №1133.

Крім того стверджував, що при складанні та направленні подання про його звільнення з військової служби, а також при проведенні його атестації, яка передувала звільненню, порушено Методичні рекомендації з питань виконання в Національній гвардії України Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що затверджені наказом командувача Національної гвардії України від 02.11.2015 року №626.

Посилається на безпідставність доводів відповідачів, оскільки вони ґрунтуються лише на усних висловлюваннях та припущеннях та просить задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Національній гвардії України на посаді начальника продовольчої служби тилу військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командувача Національної гвардії України №4о/с від 17.01.2017 року. Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №39 від 22.02.2017 року ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 21.02.2017 року.

У березні 2017 року ОСОБА_1 уклав контракт з Міністерством внутрішніх справ України в особі командира військової частини НОМЕР_1 про проходження військової служби в Національній гвардії України, строком на 5 років. Контракт набрав чинності з 15.03.2017 року.

Наказом т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 №13 від 09.01.2018 року «Про результати службового розслідування» за порушення військової дисципліни, відповідно до підпункту «г» ч.1 ст.68 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» накладено на начальника продовольчої служби ВЧ НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Позивачем вказаний наказ було оскаржено в судовому порядку. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.липня 2018 року у справі №811/1742/18, позовну заяву повернуто позивачу на підставі частини 2 статті 123 КАС України. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року, залишеною без змін ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2018 року, апеляційна скарга повернута на підставі пункту 1 частини 4 статті 298 КАС України.

За поясненнями позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції, станом на час розгляду справи, зазначений наказ ним повторно в судовому порядку не оскаржено.

Отже, цей наказ є чинним та його правомірність не є предметом даного спору.

В подальшому наказом т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 «Про проведення службового розслідування» №192 від 28.02.2018 призначено службове розслідування за фактом неякісного відпрацювання річних звітних документів.

Відповідно до змісту висновку службового розслідування від 14.03.2018, в ході службового розслідування встановлено, що 27.02.2018 до ВЧ НОМЕР_1 надійшло розпорядження командувача Національної гвардії України №27/28/2-1149 від 27.02.2018, в якому зазначено про виявлення Головним управлінням Національної гвардії України грубих порушень у звітних документах продовольчого забезпечення, зокрема у звітних документах військової частини НОМЕР_1 , а саме: у звіт-заявках зазначена штатна чисельність технічних засобів номенклатури продовольчої служби не відповідає затвердженій організаційно-штатній чисельності; у звіт-заявках відсутня текстова частина пояснювальної записки; у продовольчому звіті заміна продуктів харчування проводиться з порушенням затверджених норм заміни, додатки та пояснювальні записки до звіту взагалі не заповнюються або в них вносяться дані, які суперечать даним цих звітів. У ході службового розслідування встановлено, що за організацію діяльності продовольчої служби та за стан справ у ній відповідає начальник продовольчої служби ВЧ НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 . Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.

За підсумками службового розслідування встановлено, що порушення начальником продовольчої служби військової частини ОСОБА_1 вимог статті 97 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та розпорядження т.в.о. командувача Національної гвардії України №27/27/1-8630 від 27.12.2017 року слід вважати порушенням військової дисципліни (дисциплінарним проступком).

Наказом т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 «Про проведення службового розслідування» №204 від 02.03.2018 призначено службове розслідування за фактом невиконання вимог статей 82-84, 97 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та своїх службових (функціональних) обов`язків начальником продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку службового розслідування від 14.03.2018, за результатами перевірки, проведеної у період з 05.02.2018 по 08.02.2018 цільовою групою Головного управління Національної гвардії України, виявлено такі порушення військової дисципліни начальником продовольчої служби військової частини ОСОБА_1 : особисті плани робіт на добу, місяць, квартал підполковником ОСОБА_1 не складаються та не ведуться; фактично виконані роботи за договором №159-прод. від 02.08.2017 року щодо надання послуг з ремонту та регламентного обслуговування холодильного обладнання в їдальні та продовольчому складі частини не відповідають специфікації, яка є додатком до даного договору; книга контролю за якістю приготування їжі в їдальні ведеться формально (записи фактичних виходів порцій зроблені наперед), розрахунок продуктів, що закладаються в казан, розраховуються не вірно, без урахування відходів, в розкладці продуктів не вірно розраховується вихід страв (гарнірів, м`ясних та рибних порцій); обладнання їдальні (холодильне, теплове та механічне) за кухарським складом не закріплене; термоси ТН-36 та ТВН-12, які використовуються для доставки їжі особовому складу на аеродром, без відповідного клейміння, також кухонний посуд промаркований частково; та деякі інші порушення вимог статей 82-84, 97 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України». Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.

За підсумками службового розслідування встановлено, що начальник продовольчої служби військової частини ОСОБА_1 по службі характеризується негативно, керівні документи за напрямком діяльності знає не в повному обсязі, до службових обов`язків ставиться несумлінно, порушення ним вимог статей 82-84, 97 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» слід вважати порушенням військової дисципліни (дисциплінарним проступком).

Також наказом т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 «Про проведення службового розслідування» №205 від 02.03.2018 року призначено службове розслідування за фактом невиконання вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань» №463 від 29.03.2003 року.

Відповідно до висновку службового розслідування від 14.03.2018, за результатами перевірки, проведеної у період з 05.02.2018 по 08.02.2018 цільовою групою Головного управління Національної гвардії України, виявлено порушення начальником продовольчої служби військової частини ОСОБА_1 вимог постанови Кабінету Міністрів України №463 від 29.03.2003 року, які полягали в тому, що протягом тривалого терміну не доводилися до льотного складу повний асортимент пайка по нормі №2 «Льотна» (яйця курячі, молоко незбиране, сир, сметана, ковбаса н/к). У ході службового розслідування були відібрані пояснення від начальника продовольчого складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 та заступника командира військової частини НОМЕР_1 - начальника тилу ОСОБА_4 які пояснили, що вказані харчові продукти були відсутні на продуктовому складі, оскільки не були вчасно закуплені з вини начальника продовольчої служби військової частини ОСОБА_1 . Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.

За підсумками службового розслідування встановлено, що начальник продовольчої служби військової частини ОСОБА_1 порушивши вимоги постанови Кабінету Міністрів України №426 від 29.03.2003 року, статей 82, 97 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», допустив дисциплінарний проступок.

Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 «Про проведення службового розслідування» №206 від 02.03.2018 року призначено службове розслідування за фактом виявлення нестач та надлишків продуктів харчування на продовольчому складі та овочесховищі військової частини.

Відповідно до висновку службового розслідування 14.03.2018 за результатами перевірки, проведеної у період з 05.02.2018 року по 08.02.2018 року цільовою групою Головного управління Національної гвардії України, виявлено нестачу моркви у кількості 190,80 кг, буряка у кількості 103,70 кг, надлишки капусти у кількості 104, 40 кг. У ході службового розслідування були відібрані пояснення від завідувача овочесховища військової частини ОСОБА_5 . ОСОБА_1 він надання пояснень відмовився.

За підсумками службового розслідування встановлено, що порушення начальником продовольчої служби військової частини ОСОБА_1 вимог Положення про продовольче забезпечення Національної гвардії України в мирний час, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №1118 від 14.09.2015 року, статті 97 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» слід вважати порушенням військової дисципліни (дисциплінарним проступком).

Вказані висновки службових розслідувань затверджені командиром ВЧ НОМЕР_1 та ним видано накази №245, №246, №247, №248 від 14.03.2018 про винесення на засідання постійно діючої атестаційної комісії ВЧ НОМЕР_1 питання щодо подальшого проходження військової служби начальником продовольчої служби військової частини підполковником ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу засідання постійно діючої атестаційної комісії ВЧ 2269 № 03 від 19.03.2018 запропоновано командиру ВЧ НОМЕР_1 клопотати перед командувачем Національної гвардії України про звільнення з лав Національної гвардії України начальника продовольчої служби тилу військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 за систематичне невиконання ним умов контракту військовослужбовцем.

Безпосереднім начальником заступником командира ВЧ НОМЕР_1 з тилу ОСОБА_4 складено службову характеристику на ОСОБА_1 та 20.03.2018 подано командиру ВЧ НОМЕР_1 рапорт про звільнення позивача з військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням ним умов контракту.

26.04.2018 командиром ВЧ НОМЕР_1 внесено подання командувачу Національної гвардії України про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас за пунктом «и» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Наказом командувача Національної гвардії України №64 о/с від 18.05.2018 «По особовому складу» відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у запас за пунктом «и» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) підполковника ОСОБА_1 з посади начальника продовольчої служби тилу ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №117 від 11.06.2018 року «По стройовій частині» припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби в Національній гвардії України та виключено ОСОБА_1 зі списків особового складу частини з 11.06.2018 та з 12.06.2018 з усіх видів забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII)

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та врегулювання питань, які пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України №1153/2008 від 10.12.2008.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначається Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» № 548-XIV від 24.03.1999 (далі - Статут ВС ЗСУ).

Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Відповідно до положень пункт 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 97 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник продовольчої служби полку підпорядковується заступнику командира полку з тилу і є прямим начальником особового складу продовольчої служби полку.

На доповнення до вимог, викладених у статтях 82 - 84, начальник продовольчої служби полку відповідає за організацію якісного та своєчасного харчування особового складу, санітарний стан об`єктів служби і зобов`язаний: забезпечувати якісне харчування (в тому числі дієтичне та лікувальне) і доведення належних норм пайка до кожного військовослужбовця, не менше ніж один раз на місяць проводити з кухарями контрольно-показове приготування їжі; складати разом із начальником медичної служби полку, начальником їдальні та інструктором-кухарем розкладку продуктів; перевіряти не менше ніж один раз на місяць наявність і якісний стан продовольства, техніки та майна служби в підрозділах, на складі та інших об`єктах служби в полку; керувати роботою їдальні, продовольчого складу і підсобного господарства, проводити під час відсутності заступника командира полку з тилу інструктаж чергового їдальні; проводити сезонну заготівлю картоплі та овочів, переробку та закладення їх на зберігання, а також заготівлю льоду, фуражу для потреб полку; забезпечувати додержання санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання та оброблення продуктів харчування, приготування та приймання їжі, належне утримання продовольчого складу, приміщень їдальні та столово-кухонного посуду, а також технологічного, холодильного, немеханічного обладнання і виконання вимог безпеки під час їх експлуатації; організовувати роботи, пов`язані із будівництвом споруд для збирання та утилізації харчових відходів, вживати заходів для своєчасного збирання відходів у їдальні, доставки їх у підсобні господарства військової частини.

Положеннями статей 82-84 Статуту ВС ЗСУ керуються всі начальники служб полку, начальник розвідки, начальник зв`язку та начальник фізичної підготовки і спорту полку.

Відповідно до статті 83 Статуту ВС ЗСУ начальник служби полку в тому числі зобов`язаний, зокрема, вести облік і складати звітність у встановленому порядку, щомісяця проводити з підрозділами і підпорядкованим складом полку звірку облікових даних, в установлені терміни проводити перевірку підрозділів відповідно до своїх обов`язків із складанням відповідних актів.

Відповідно до Функціональних обов`язків начальника продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 , затверджених 03.01.2016 командиром ВЧ НОМЕР_1 , начальник продовольчої служби військової частини підпорядковується заступникові командира військової частини з тилу і є прямим начальником особового складу продовольчої служби частини. Він відповідає за забезпечення частини продовольством та майном служби, організацію доброякісного та своєчасного харчування особового складу і годування службових тварин, правильне зберігання продовольства та майна служби, санітарний стан об`єктів служби, за бойову та мобілізаційну готовність продовольчої служби, бойову та спеціальну підготовку підлеглого йому особового складу, його виховання і військову дисципліну.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1225 від 04.08.2000 затверджено «Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах», згідно з пунктами 7-9 якого: обліку підлягає все військове майно незалежно від його призначення та джерел надходження. Облік військового майна повинен бути своєчасним, достовірним і точним. Військове майно непорушних запасів обліковується окремо від іншого військового майна; облік військового майна ведеться як у мирний час, так і в особливий період на об`єктах військового (корабельного) господарства, у службах забезпечення органів військового управління, службах військових частин і з`єднань, на складах, базах, в арсеналах згідно з цим Положенням та відповідними нормативно-правовими актами Міноборони; облік військового майна ведеться шляхом запису (відображення) в книгах (картках) обліку, інших матеріальних носіях інформації (далі - облікові документи) даних про кількість, якісний (технічний) стан, облікові та заводські номери, вартість (ціну) військового майна, а також про його рух, втрату та нестачу.

Отже, вказаними нормативними актами визначено безпосередньо обов`язок начальника продовольчої служби полку, зокрема, щодо ведення обліку продовольчої служби, перевірки не менше ніж одного разу на місяць наявності і якісного стану продовольства та інш.

Відповідно до пункту «б» частини 2 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення зі служби проводиться: військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - на підставах, передбачених частиною шостою, з урахуванням випадків, визначених частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до пункту «и» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Згідно з частиною 9 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (надалі Положення №1153/2008).

Відповідно до підпункту 1 пункту 35 Положення №1153/2008 контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених зокрема пунктом «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Положеннями пункту 228-1 Положення №1153/2008 встановлено, що звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни в Міністерстві оборони України, чи після попередження військовослужбовця про неповну службову відповідність він не виправив своєї поведінки і це стягнення не відіграло своєї ролі, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 року №551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (надалі - Дисциплінарний статут ЗСУ), дія якого поширюється зокрема на Національну гвардію України.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. (статті 45 Дисциплінарного статуту)

Види дисциплінарних стягнень передбачені статтею 68 Дисциплінарного статуту ЗСУ: на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.

За положеннями статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до статті 88 Дисциплінарного статуту ЗСУ військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Статтею 102 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що попередження про неповну службову відповідність застосовується одноразово і накладається наказом посадової особи, якій цим Статутом надано таке право.

Якщо протягом шести місяців після накладення цього стягнення військовослужбовець не виправив своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло своєї ролі, командир приймає рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду чи звільнення з військової служби. Подання відповідних документів здійснюється в установленому порядку.

Як встановлено судом, наказом т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 №13 від 09.01.2018 року «Про результати службового розслідування» за порушення військової дисципліни, відповідно до підпункту «г» ч.1 ст.68 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» накладено на начальника продовольчої служби ВЧ НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Позивачем не заперечується той факт, що вказане дисциплінарне стягнення, як станом на день виникнення спірних правовідносин між сторонами, так і станом на час розгляду справи в суді, не було скасовано ані відповідачами, ані в судовому порядку. Також, скасування зазначеного наказу не є предметом розгляду цієї справи.

Звільненню позивача з військової служби шляхом розірвання з ним контракту через систематичне невиконанням його умов передували службові розслідування, призначені наказами т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 №192 від 28.02.2018 року, №204, №205, №206 від 02.03.2018 року за фактами порушень військової дисципліни.

Судом встановлено, що матеріали службових розслідувань підтверджують факти допущення позивачем порушень військової дисципліни, які полягали у порушенні правил проходження військової служби, установлених військовими статутами та іншим законодавством України, наказів командирів, та доводять провину позивача.

Будь-яких порушень порядку і строків проведення службових розслідувань судом не встановлено, а також не встановлено порушень прав позивача при їх проведенні.

Як встановлено судом, протягом 6 місяців після попередження позивача про неповну службову відповідність за наказом №13 від 09.01.2018 року він не виправив своєї поведінки і це стягнення не відіграло своєї ролі, що відповідно до пункту 228-1 Положення №1153/2008 та статті 102 Дисциплінарного статуту ЗСУ є підставою для прийняття командиром рішення про звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Перед прийняттям рішення про направлення матеріалів на звільнення до Головного управління Національної гвардії України командуванням ВЧ НОМЕР_1 19.03.2018 року та 20.03.2018 було проведено бесіди з позивачем з приводу систематичного порушення ним військової дисципліни та умов контракту.

Питання про звільнення позивача з військової служби розглядалося на засіданні вищої атестаційної (конкурсної) комісії Головного управління Національної гвардії України, якою прийнято рішення клопотати перед командувачем Національної гвардії України про звільнення позивача з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

На підставі клопотання командира ВЧ НОМЕР_1 від 26.04.2018 року та доданих до нього матеріали, а також рішення вищої атестаційної (конкурсної) комісії Головного управління Національної гвардії України (протокол №3 від 17.05.2018 року), командувач Національної Гвардії України ОСОБА_2 прийняв наказ №64о/с від 18.05.2018 про припинення (розірвання) контракту та звільнення позивача з військової служби у запас за пунктом «и» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що допущені позивачем порушення, за які його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, зумовлено неодноразовим допущенням позивачем порушень та недоліків у роботі, які належать до порушень статутних правил несення внутрішньої служби, оскільки дотримання таких правил досягається неухильним виконанням військовослужбовцями загальних обов`язків та службових обов`язків за посадою.

Наведене узгоджується з контрактом укладеним позивачем, зокрема, обов`язком позивача знати та сумлінно виконувати службові обов`язки за посадою, яку він займає протягом строку Контракту .

Виконання позивачем зазначених положень контракту є складовою частиною дотримання Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а, відповідно, невиконання умов контракту є порушенням статутних правил внутрішньої служби.

Також судом першої інстанції обґрунтовано визнано безпідставними доводи позивача про не проведення з ним усіх необхідних розрахунків на день виключення зі списків особового складу військової частини.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, отримавши повідомлення управління кадрової роботи Головного управління Національної гвардії України №27/23/1-3288 від 21.05.2018 року про звільнення позивача з військової служби за наказом командувача Національної гвардії України №64 о/с від 18.05.2018 року, видав наказ №507 від 21.05.2018 року «Про приймання і здавання справ та посади начальника продовольчої служби тилу».

За закінченням позивачем процедури здавання справ та складання ним обов`язків за посадою, оформленого актом №1860 від 11.06.2018 року, командиром ВЧ НОМЕР_1 видано наказ №117 від 11.06.2018 року «По стройовій частині», яким ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини з 11.06.2018 року та з 12.06.2018 року з усіх видів забезпечення.

Платіжними дорученнями №998, №999 від 12.06.2018 року Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України перераховано позивачу грошове забезпечення, розраховане по 12.06.2018 року, та матеріальну допомогу за 2018 рік, утримавши кошти за надану авансом щорічну основну відпустку за 2018 рік.

Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України видано довідку №459 від 11.06.2018 року про вартість речового майна, належного до видачі ОСОБА_1 . Позивач з рапортом про виплату грошової компенсації за речове майна, яке він не отримав під час звільнення у запас, звернувся до відповідача-2 18.09.2018 року. На підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №986 від 18.09.2018 року платіжним дорученням №1814 від 19.09.2018 року позивачу перераховано грошову компенсацію за неотримане речове майно.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з того, що судом першої інстанції надано належну правову оцінку всім доводам, викладеним у позовній заяві та у відзивах на позов, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Судом першої інстанції повно досліджено всі докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто обставин, які мають значення для розгляду справи і підлягають встановленню.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновки суду першої інстанції не спростовують, оскільки в ході розгляду справи судом встановлено факт порушення позивачем військової дисципліни, допущені позивачем порушення знайшли своє підтвердження в ході службового розслідування, звільнення позивача з військової служби проведено з дотриманням вимог законодавства, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 02.05.2019 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров