Справа № 826/16241/14
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2019 року

Київ

справа №826/16241/14

адміністративне провадження №К/9901/8620/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2015 (головуючий суддя Кобаль М.І., судді: Епель О.В., Карпушова О.В.) у справі №826/16241/14 за адміністративним позовом Косорціуму «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Косорціум «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» звернувся до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві в якому просив:

визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо коригування в інформаційно-аналітичній системі АІС «Податковий блок» показників податкової звітності Консорціуму «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» за травень 2014 року, яке відбулося на підставі акту №1423/2659/2202/33834660 «Про проведення позапланової виїзної перевірки Консорціум «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з Товариством з обмежено відповідальністю «Грін Лайт Груп» за травень 2014 року», складеному відповідачем 23.09.2014, а саме щодо сум податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах із Товариством з обмежено відповідальністю «Грін Лайт Груп» за травень 2014 року у розмірі 12636274,00грн. та сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість по взаємовідносинах із Публічним акціонерним товариством «Укргідроенергобуд» за травень 2014 року у розмірі 12636274,00грн.;

зобов`язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві відновити в інформаційно-аналітичній системі АІС «Податковий блок» показники податкової звітності, задекларовані Консорціумом «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» за травень 2014 року, які були змінені на підставі акту №1423/2659/2202/33834660 «Про проведення позапланової виїзної перевірки Консорціум «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з Товариством з обмежено відповідальністю «Грін Лайт Груп» за травень 2014 року», складеному Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві 23.09.2014, а саме щодо сум податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах із Товариством з обмежено відповідальністю «Грін Лайт Груп» за травень 2014 року у розмірі 12636274,00грн. та сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість по взаємовідносинах із Публічним акціонерним товариством «Укргідроенергобуд» за травень 2014 року у розмірі 12636274,00грн.

В обґрунтування своїх вимог Косорціум «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» зазначає, що дії відповідача щодо коригування у базі даних податкового органу податкової звітності позивача є протиправними та такими, що порушують його права і законні інтереси. Позивач вважає, що висновки, викладені в акті, на підставі якого здійснено коригування, є лише припущеннями контролюючого органу, які не обґрунтовано належними засобами доказування.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2015 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2014 скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві звернулася з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2015 у справі №826/16241/14 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, статей 22, 71, 135, 185 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), частини четвертої та п`ятої статті 11, частини другої статті 69, статті 70, частини першої, третьої та четвертої статті 71, частини першої статті 79, частини першої статті 86, статті 138, статей 159, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, відповідач зазначає, що дії по проведенню перевірки та дії щодо формування висновків акта перевірки є функціональними обов`язками податкового органу, які самі по собі не створюють для позивача будь-яких негативних наслідків та не покладають на позивача податкових обов`язків. До того ж, відповідач зазначає, що контролюючі органи наділені правом на внесення зібраної ними в процесі професійної діяльності інформації до програмних продуктів, зокрема, до підсистем інформаційної системи «Податковий блок». Внесення такої інформації, отриманої внаслідок проведення перевірки товариства, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу з виконання обов`язків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. А оскільки права позивача оскаржуваними діями податкового органу не порушуються, скаржник вважає, що позовні вимоги є безпідставними. Включення суб`єктом владних повноважень до бази даних інформації про перевірку платника не створює жодних перешкод для діяльності такого платника податків. Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Відповідач вважає, що судом першої інстанції надана правильна правова оцінка обставинам даної справи, що є підставою для задоволення касаційної скарги із скасуванням рішення апеляційного адміністративного суду.

Косорціум «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» не скористався своїм правом та не подав заперечення на касаційну скаргу відповідача, що не перешкоджає її розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.04.2015 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2015 у справі №826/16241/14.

З 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України, у зв`язку з чим відповідно до пункту 7 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали адміністративної справи №826/16241/14 (К/9901/8620/18) за правилами підпункту 4 частини першої Розділу VІІ Перехідних положень цього Кодексу.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, суддею-доповідачем у даній справі визначено Хохуляка В.В.

Верховний Суд ухвалою від 13.05.2019 призначив справу №826/16241/14 до касаційного розгляду у судовому засіданні без повідомлення сторін на 14.05.2019.

Переглянувши рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із Товариством з обмеженою відповідальністю «Грін Лайт Груп» за травень 2014 року за результатами якої складено акт від 23.09.2014 №1423/2659/2202/33834662.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України; не підтверджено задекларований податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Грін Лайт Груп» за травень 2014 року на суму 12636274,00грн. та задекларовану суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість по взаємовідносинах із Публічним акціонерним товариством «Укргідроенерго» за травень 2014 року у розмірі 12636274,0 грн.

Викладені у зазначеному акті висновки слугували підставою для коригування в інформаційно-аналітичній системі АІС «Податковий блок» показників податкової звітності Консорціуму «Науково-виробниче об`єднання «Укргідроенергобуд» за травень 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на те, що внесення до підсистем інформаційної системи «Податковий блок» інформації, отриманої внаслідок проведення відповідачем перевірки товариства, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу з виконання обов`язків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій, яка не порушує законних прав та інтересів платника. Також суд зазначив, що надані відповідачем докази на підтвердження правомірності своїх дій є належними та допустимими, крім того, отримання акту Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 25.07.2014 №350/26-57-22-01/36114732 підтверджує порушення позивачем податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідача, як на контролюючий орган.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, апеляційний адміністративний суд, дійшов висновку, що відповідач діяв не на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, самостійна зміна контролюючим органом задекларованих показників у автоматизованій системі порушує права та законні інтереси позивача. Суд зауважив, оскільки жодних донарахувань грошових зобов`язань (та, відповідно, їх узгодження) за наслідками проведення позапланової виїзної перевірки позивачу здійснено не було, порушене право позивача має бути поновлено шляхом зобов`язання податкового органу вилучити із Автоматизованої системи «Податковий блок» інформації про результати перевірки, оформленої актом №1423/2659/2202/33834660.

Проте Верховний Суд не погоджується з вказаним висновком суду апеляційної інстанцій та вважає його помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковим контролем є система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Згідно із статтею 71 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з пунктом 71.1 статті 71 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

За правилами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Абзацами 1, 2, 4 пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов`язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2 статті 74 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Вирішуючи питання про правомірність здійсненого контролюючим органом коригування, слід, відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, враховувати правовий висновок Верховного Суду України, висловлений, зокрема, в постановах: від 15.12.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «УКРФРІТ» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; від 02.12.2015 у справі за позовом Приватного підприємства «Сільськогосподарська компанія «Зорецвіт» до Каховської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії; від 04.11.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профтехноконструкція» до Нововодолазької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, згідно з яким інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Тобто, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб`єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника.

За таких обставин дії контролюючого органу щодо внесення до баз даних інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, у тому числі й складеного за її результатами акта, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків зі збирання доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Зазначені дії самі собою не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов`язкових юридичних наслідків.

Враховуючи те, що дії відповідача з проведення розглядуваної перевірки не визнані протиправними в установленому порядку (не оскаржувались позивачем), підстави для виключення з автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» інформації, внесеної на підставі акта, складеного за наслідками такої перевірки, відсутні.

Таким чином, за встановлених обставин, Верховний Суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Переглянувши судове рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, Верховний Суд, дійшов висновку, що доводи, викладені у касаційні скарзі, дають підстави для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи та скасування рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, а тому касаційна скарга Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Згідно частини першої статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

За вказаних обставин постановлене у справі рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2015 у справі №826/16241/14 скасувати.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2014 у справі №826/16241/14 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду