Справа № 550/417/19
Суддя: Антонов А. А.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 550/417/19
Провадження № 2-а/550/5/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Антонова А.А., за участю секретаря судового засідання Бондаренко Т.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Власенка В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Симоненка Віталія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Симоненка В.А. (далі інспектор поліції) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 121 ч. 1 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 № 599188 від 27.03.2019 р., у виді штрафу в розмірі 340 грн. (далі постанова від 27.03.2019 р.)

Свій позов позивач обґрунтовував тим, що 27.03.2019 р. інспектор поліції склав відносно нього постанову від 27.03.2019 р., якою він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та наклав на нього штраф в сумі 340 грн. за те, що він керував автомобілем, який переобладнаний з порушенням норм та стандартів, а саме: на загальний бортовий вантажний ТЗ стаціонарно встановлена та закріплена цистерна для перевезення рідинного вантажу, чим порушені вимоги п. 31.3(а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Вважає, що інспектор поліції виніс постанову безпідставно, з істотним порушенням його прав, та вона є такою, що не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому просив її скасувати, т.я. автомобіль пройшов перевірку технічного стану 04.06.2018 р., інспектор поліції не надав йому для ознайомлення докази вчинення ним правопорушення, які досліджені не були, не надав можливості надати пояснення по суті справи, не надав можливості скористатись правовою допомогою і відкласти розгляд справи на іншу дату, не надав можливість скористатись його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, в повному обсязі, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, його клопотання не враховані, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Просив визнати незаконною та скасувати постанову від 27.03.2019 р.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, т.я. позивач порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, постанова винесена законно. Розгляд справи просив провести без його участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

27.03.2019 р. інспектором поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 599188 від 27.03.2019 р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 1 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно даної постанови водій ОСОБА_1 27.03.2019 р. о 10 год. 14 хв. на 395 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський М03 керував автомобілем ГАЗ 3302, ДРН НОМЕР_1 , який був переобладнаний з порушенням норм та стандартів, а саме на загальний бортовий вантажний ТЗ стаціонарно встановлена та закріплена цистерна для перевезення рідинного вантажу, чим порушив п. 31.3(а) ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 ст. 71 КАС України вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідач в відзиві на позов зазначив, що позивач, керуючи автомобілем, допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме не дотримався вимог п. 31.1 ПДР, відповідно до якого технічний стан транспортних засобів (далі - ТЗ) та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств та іншої нормативно-технічної документації, чим порушив вимоги п. 31.3 (а) ПДР, яким забороняється експлуатація ТЗ згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що постанова від 27.03.2019 р. винесена інспектором поліції за те, що автомобіль переобладнаний з порушенням норм та стандартів, а саме на загальний бортовий вантажний ТЗ стаціонарно встановлена та закріплена цистерна для перевезення рідинного вантажу.

Згідно із ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання ТЗ, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції ТЗ, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний ТЗ, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Не дозволяється без погодження з виробниками ТЗ та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного ТЗ, повинно бути відображено у його реєстраційних документах. Переобладнання ТЗ здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З дослідженого судом відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що на автомобілі знаходиться 2 ємності (цистерни) для перевезення рідинного вантажу. Дані ємності знаходяться в кузові бортового автомобіля і були закріплені для запобігання їх руху по кузову автомобіля.

Згідно пояснень позивача 27.03.2019 р. він одноразово перевозив дані ємності, які були пусті, як вантаж на прохання власника автомобіля.

Доказів того, що дані ємності були заповнені рідиною, суду не надано.

Суду не надано достатніх доказів у підтвердження того, що перевезення 2 ємностей в кузові автомобіля є переобладнанням даного автомобіля в розуміння ст. 32 Закону України «Про дорожній рух».

Крім того, автомобіль 04.06.2018 р. пройшов перевірку технічного стану і згідно протоколу перевірки технічного стану ТЗ № 00647-01939-18 будь-яких ознак переобладнання автомобіля не виявлено.

Відповідач, якій є суб`єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесення ним постанови від 27.03.2019 р. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Одночасно суд констатує, що позивач не надав доказів порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Суд, відповідно до приписів ст. 90 КАС України, оцінюючі докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин адміністративної справи, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надаючи оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, а також керуючись критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», якій сформульований у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 р. (заява № 16437/04, п. 43) та «Тихонов проти України» від 10.12.2015 р. (заява № 17969/09, п. 33), згідно з яким доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, приходить до висновку, що відповідач не надав доказів на підтвердження обставин того, що позивач порушив п. 31.3 (а) ПДР, а тому факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, не є доведеним інспектором поліції поза розумним сумнівом.

За даних обставин суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що постанова від 27.03.2019 р. підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що позивач, на користь якого ухвалюються рішення, звільнений від сплати судових витрат, судові витрати по справі, згідно ч. 5 ст. 139 КАС України, повинні бути компенсовані за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 1-3, 5-9, 72-79, 90, 139, 241-246, 251, 255, 286 КАС України, ст.ст. 251, 252, 268, 286 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 ) адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 № 599188 від 27 березня 2019 р., за ст. 121 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. і справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Копію повного судового рішення вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення рішення під розписку.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати протягом 2 днів із дня його проголошення в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 16 травня 2019 року

Суддя А. А. Антонов