Справа № 818/1688/16
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 р.Справа № 818/1688/16
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача Давиденко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 13.02.17 року по справі № 818/1688/16

за позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області

до ОСОБА_1

про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (ідентифікаційний код 08592299) заподіяну втратою засобів зв`язку матеріальну шкоду в розмірі 55 809 грн. 00 коп. (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот дев`ять грн. 00 коп.).

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що відповідач з 08.05.2014 перебував на посаді заступника командира батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Суми». На виконання наказу №361 від 30 квітня 2014 року «Про забезпечення засобами радіозв`язку роти патрульної служби міліції особливого призначення «Суми», у вказаний підрозділ було передано 55 переносних радіостанцій, 6 автомобільних радіостанцій, а також одну стаціонарну радіостанцію. Згідно з актами прийому передачі основних засобів ОСОБА_1 отримав, у тому числі, автомобільну радіостанцію «Моtorola » СМ-140 заводський №000455, а також радіостанції «Verteх» VХ-231 заводські №IN2B522391, №IN2B511571, №IN2B554298, №IN2B555129, №IN2B291122, №IN2B291128, №IN2B552678 та №IN2B522399. 01 серпня 2014 року між УМВС України в Сумській області та ОСОБА_1 укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Під час проведення службового розслідування було виявлено нестачу засобів радіозв`язку, а саме: відсутність восьми переносних радіостанцій та однієї автомобільної. Сума нанесених збитків складає 55 809,00 грн. Позивач вважає, що винним у втраті матеріальних цінностей є відповідач, оскільки він всупереч наказу МВС України від 27.03.2008 №141 не забезпечив збереження вказаного майна.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 року адміністративний позов Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (ідентифікаційний код 08592299) заподіяну втратою засобів зв`язку матеріальну шкоду в розмірі 55 809 грн. 00 коп. (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот дев`ять грн. 00 коп.).

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача, не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, поста суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що наказом УМВС України в Сумській області №82 о/с від 08 травня 2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Суми» УМВС, наказом №129 о/с від 19 червня 2014 року його призначено на посаду заступника командира роти патрульної служби міліції особливого призначення «Суми» УМВС (а.с. 109) Наказом №71 о/с від 04 березня 2015 року ОСОБА_1 звільнено в запас Збройних Сил України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) (а.с.113).

Відповідно до договору від 01.08.2014 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного між УМВС України в Сумській області та ОСОБА_1 , останній приймає на себе повну матеріальну відповідальність за зберігання доручених йому установою матеріальних цінностей і у встановленому законом порядку несе відповідальність за їх збереження (а.с.19).

На підставі наказу УМВС України в Сумській області № 361 від 30 квітня 2014 року «Про забезпечення засобами радіозв`язку батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Суми» видано рознарядку на передачу засобів радіозв`язку в батальйон патрульної служби міліції особливого призначення «Суми» (а.с.35).

01 серпня 2014 року відповідачу було видано довіреності на отримання в міських та районних відділах міліції Сумської області переносних радіостанцій «Vertex» VX-231 та автомобільних радіостанцій «Motorola»СМ-140 (а.с.94-107).

Згідно з актами прийому-передачі основних засобів та інвентарних карток обліку основних засобів в бюджетних установах відповідач отримав та є матеріально-відповідальною особою за такі спецзасоби::

- автомобільну радіостанцію «Motorola» СМ-140 заводський №000455 (а.с. 39,135),

- радіостанцію «Vertex» VX-231 заводський №1N2B522391 (а.с. 82,137);

- радіостанцію «Vertex» VX-231 заводський №1N2B511571 (а.с. 70,143),

- радіостанцію «Vertex» VX-231 заводський №1N2B554298 (а.с. 77,138),

- радіостанцію «Vertex» VX-231 заводський №1N2B555129 (а.с. 88,142),

- радіостанцію «Vertex» VX-231 заводський №1N2B291122 (а.с. 38, 139),

- радіостанцію «Vertex» VX-231 заводський №1N2B291128 (а.с. 37,141),

- радіостанцію «Vertex» VX-231 заводський №1N2B552678 (а.с. 36,136);

- радіостанцію «Vertex» VX-231 заводський №1N2B522399 (а.с.40,140).

Відповідно до висновку за матеріалами службового розслідування по факту втрати засобів зв`язку УМВС України в Сумській області від 16 квітня 2015 року було встановлено, що т.в.о. командира РПСМОП «Суми» ОСОБА_1 . отримав 55 переносних радіостанцій «Vertex» VX-231, 6 автомобільних радіостанцій «Motorola» СМ-140 та одну стаціонарну радіостанцію Kenwood TK-7360M, які в подальшому перевіз на місце постійної дислокації підрозділу. В ході виконання наказу УМВС №977 від 31 жовтня 2014 року «Про проведення інвентаризації матеріальних цінностей, розрахунків та інших статей балансу в апараті УМВС» було проведено перевірку засобів радіозв`язку РПСМОП «Суми» та виявлено відсутність автомобільної радіостанції «Motorola» СМ-140 №000455, та восьми переносних радіостанцій «Vertex» VX-231 заводські №1N2B522391, №1N2B511571, №1N2B554298, №1N2B555129, №1N2B291122, №1N2B291128, №1N2B552678 та №1N2B522399 (а.с. 17-18).

Згідно з актом оцінки збитків, які завдано державі в особі УМВС України в Сумській області внаслідок розкрадання (нестачі, знищення, псування) такого майна, переліком втрачених засобів радіозв`язку, довідкою вартості виданої ФОП ОСОБА_2 вартість відсутніх радіостанцій «Vertex» VX-231 та «Motorola» СМ-140 станом на 07 квітня 2015 року становить 55809 грн. (а.с.32,33,34).

Згідно з протоколом інвентаризаційної комісії від 19 жовтня 2015 року в РПСМОП «Суми» встановлено нестачу 1 радіостанції «Motorola» СМ-140, 8 переносних радіостанцій «Vertex» VX-231 та 1 металевої печатки вартістю 130 грн., матеріально-відповідальним за що є ОСОБА_1 (а.с.23).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з лише факту втрати майна з вини та наявності договору про повну матеріальну відповідальність.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995року №243/95-вр, особи, які посягають на державну власність, недбало ставляться до озброєння, техніки та іншого військового майна, притягаються до матеріальної відповідальності. Притягнення до матеріальної відповідальності не звільняє від дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Згідно з п.1 Положення, його дія поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 2 даного Положення, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Згідно з п. 3 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності; заподіяння прямої дійсної шкоди; протиправної їх поведінки; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець або призваний на збори вщськрврзобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.

Згідно з п. 4 відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.

Відповідно до п. 13 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: а) умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; б) приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; в) заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; г) дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; ґ) недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Вказаний перелік випадків є вичерпним.

Відповідно до п 2.1.Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 12.03.2013 № 230, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до 2.2. Інструкції службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, у тому числі, утрати або викрадення спеціальних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу УМВС України в Сумський області від 04.03.2015 № 71 о/с ст. лейтенанта Філіппова, заступника командира батальйону патрульної служби було звільнено з органів МВС.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що після призначення його на посаду, його не ознайомлено його з обов`язками не спростовані позивачем.

З метою встановлення обставин чи належить посада, яку займав відповідач, до категорії посад, з якими з може бути укладено договір про повну матеріальну відповідальність, колегію суддів було витребувано у позивача посадову інструкцію ст. лейтенанта ОСОБА_1 , яка надана не була.

Наказ про проведення службового розслідування за фактом втрати засобів радіозв"язку видано вже після його звільнення 14.03.2015, таким чином в ході службового розслідування ОСОБА_3 участі не приймав.

Згідно акту перевірки наявності засобів радіозв"язку, що використовуються в зоні АТО органами та підрозділами органів внутрішніх справ в Сумській області від 05.03.15 (ас. 29-30), усі засоби зв"язку в наявності.

В ході проведення службового розслідування було складено акт службової перевірки наявності засобів радіозв"язку, що використовуються в зоні АТО органами та підрозділами органів внутрішніх справ в Сумській області від 14.03.2015 ( а.с 31), яким встановлено відсутність 16 (а не 8) переносних радіостанцій «Vertex».

Разом з тим, згідно акту перевірки наявності засобів радіозв"язку, що використовуються в зоні АТО органами та підрозділами органів внутрішніх справ в Сумській області від 05.03.15 (а.с. 29-30), усі засоби зв"язку в наявності.

В ході проведення службового розслідування інвентаризацію проведено не було, інвентаризація проведена лише 19.10.2015 (а.с.23).

Згідно п.1-2 розділу І Загальні положення Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 № 879 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України ЗО жовтня 2014 р. за № 1365/26142 це Положення визначає порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів. Це Положення застосовується юридичними особами, створеними відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також представництвами іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства).

Згідно п.6 розділу II «Організація та основні правила проведення інвентаризації» даного Положення матеріально відповідальні особи дають в інвентаризаційному описі розписки про те, що до початку інвентаризації всі прибуткові та видаткові документи на активи здані в бухгалтерію, що всі цінності, які надійшли під їх відповідальність, оприбутковані, а ті, що вибули, списані. Всупереч даним приписам відповідної розписки в мене витребувано це було.

Згідно п.18 розділу II «Організація та основні правила проведення інвентаризації» Положення Інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) підписуються всіма членами інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та матеріально відповідальними особами. При цьому матеріально відповідальні особи дають розписку, в якій підтверджується, що перевірка активів відбулася в їх присутності, у зв`язку з чим претензій до членів комісії вони не мають, та що вони приймають на відповідальне зберігання перелічені в описі активи. При проведенні інвентаризації у разі зміни матеріально відповідальної особи та особа, яка приймає активи, дає розписку про отримання активів, а та, яка передає, - про передачу активів. Даних вимог також позивачем витримано не було.

Пунктами 1-2 розділу IV «Перевірка та оформлення результатів інвентаризації» положення висновки щодо виявлених розбіжностей між фактичною наявністю активів і зобов`язань і даними бухгалтерського обліку, які наводяться в звіряльних відомостях, та пропозиції щодо їх врегулювання відображаються інвентаризаційною комісією у протоколі, що складається після закінчення інвентаризації і передається на розгляд та затвердження керівнику підприємства. У протоколі наводяться: причини нестач, втрат, лишків, а також пропозиції щодо заліку внаслідок пересортиці, списання нестач в межах норм природного убутку, а також понаднормових нестач і втрат від псування цінностей із зазначенням причин та вжитих заходів щодо запобігання таким втратам і нестачам. Підприємства можуть додавати до протоколів іншу інформацію, що є суттєвою для прийняття рішень щодо визнання і оцінки активів і зобов`язань та розкриття відповідної інформації у фінансовій звітності. Протокол інвентаризаційної комісії затверджується керівником підприємства протягом 5 робочих днів після завершення інвентаризації. Вказаних приписів витримано не було.

За таких обставин дана інвентаризація була проведено з порушеннями норм чинного законодавства, більш ніж через сім місяців після звільнення позивача та відповідний протокол інвентаризаційної комісії від 19 жовтня 2015 року є недопустимим доказом по справі в силу положень ст.70 КАС України.

Відповідно до п.6 розділу IV «Перевірка та оформлення результатів інвентаризації» положення, розмір збитків від розкрадання, нестач, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається відповідно до законодавства.

Порядком визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N 116 розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки.

У разі визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб`єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, розмір збитків визначається відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Згідно абзацу 9 п.1 «Загальні питання» Методики оцінки майна затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 р. № 1891 (в редакції на момент визначення розміру збитків) ця Методика застосовується для проведення оцінки майна у таких випадках, зокрема, визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб`єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному)капіталі, у разі необхідності обгрунтування наявності або установлення фактів розкрадання, нестачі, знищення (псування) майна.

Згідно п.103-104 розділу «Визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди» Методики положення цього розділу застосовуються для визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі в особі державних органів, державних підприємств; територіальній громаді в особі органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств або суб`єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі (далі - особа, якій завдано збитків), у разі необхідності обґрунтування наявності або установлення факту розкрадання, нестачі, знищення (псування) майна (далі - пошкоджене майно).

Визначення розміру збитків здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки. У разі коли державний орган або орган місцевого самоврядування є замовником проведення такої оцінки, виконавець оцінки обирається на конкурсних засадах в порядку, що встановлюється Фондом державного майна.

Відповідно до д відомостей про фізичну особу ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , юридична адреса АДРЕСА_1 , Засоби зв`язку АДРЕСА_2 .т.22-68-68) займається наступними видами діяльності: КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи; КВЕД 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним усталюванням і програмним забезпеченням; КВЕД 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устатковання; КВЕД 95.12 Ремонт обладнання зв`язку (основний); КВЕД 95.21 Ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, запису, відтворення звуку й зображення; КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем в установленому законом порядку не визначено розмір заподіяних збитків, а довідка вартості видана ФОП ОСОБА_2 є неналежним та недопустимим доказом в силу положень ст.70 КАС України.

Таким чином, дослідивши матеріали справи в сукупності та аналізуючи наведені нормативно правові акти, колеггія суддів дійшла висновку, що позивачем, Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, не надано доказів, якими б підтверджувався факт втрати ОСОБА_1 , належного йому майна та, що саме відповідач не забезпечив його належний облік і зберігання.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив передчасні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 року по справі № 818/1688/16, прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 року по справі № 818/1688/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області до ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 17.05.2019 року