Справа № 193/314/19
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/15/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

13 травня 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кащук Д.А., з участю секретаря судового засідання Ратушній В.В., за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка Дніпропетровської області в порядку адміністративного судочинства справу за позовом ОСОБА_1 до ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області поліцейського Зульфугаров Раміз ОСОБА_3 , третя особа - Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними дій та скасування рішення суб`єкта владних повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 982966 від 15 лютого 2019 року винесену суб`єктом владних повноважень поліцейським роти №1 батальйону №2 УПП в м. Кривий Ріг Зульфугаров Раміз Бекірович, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено штраф у сумі 510,00 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що він, перебуваючи в м.Кривий Ріг, не маючи бензину в мопеді ХОНДА та не маючи грошей на придбання бензину викликав свого знайомого ОСОБА_4 , який приїхав на автомобілі та закружав вищевказаний ТЗ в багажник, з метою дістатись свого постійного місця проживання АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 Василівка АДРЕСА_3 району.

15.02.2019 року поліцейським ввзводу № 1 роти №1 батальйону №2 ППП в м.Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області Зулефатаровим Рамізом Бекеровичем було винесено Постанову АР № 892966 від 15.02.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510,00 грн..

Як зазначено в Постанові про адміністративне порушення - 15.02.2019 року о 21 год 54 хв. ОСОБА_1 , рухаючись в м.Кривий Ріг в Тернівському районі по вул.Арсентьєва,10 керував мопедом ХОНДА без ДНЗ не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив п. 1.41.2.1а ПДР України.

На думку позивача, Постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду до участі у дану справу було залучено Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі, з підстав, що зазначені в позовній заяві.

Відповідач поліцейський 1 взводу 1 роти 2 батальйону ППП в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Зульфугаров Раміз Бекірович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду письмовий відзив на позов, в якому просив відмовити позивачеві в задоволенні його вимог в повному обсязі, а справу розглянути без його участі. При цьому, зазначив, що під час патрулювання 15.02.2019 близько 21 год 54 хв. у м. Кривий Ріг, по вул. Арсентьєва, 10, було помічено транспортний засіб мопед Хонда, державний номерний знак був відсутній. Після чого даний т/з був зупинений з дотриманням ПДР. Потім він підійшов до мопеда на місці водія якого знаходився позивач, представився згідно з п.3 ст.18 ЗУ " Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомив про причину зупинки. Після чого, у відповідності до п.1.2 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», та у відповідності до п. 2.4 (а) ПДР, де визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1., попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Однак позивач виконати дану вимоги не зміг, оскільки в нього взагалі не було права керування таким т/з як мопед ОСОБА_5 .

Після з`ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Факт правопорушення було доведено усними поясненнями позивача які зафіксовано на нагрудний відео реєстратор поліцейського (відеозапис «....1632»), та відеозаписом з автомобільного відеореєстратору на якому було зафіксовано факт керування мопедом Хонда позивачем.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510 грн., шляхом винесення постанови серії АР № 892966 від 15.02.2019, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та КУпАП.

Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 КУ право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Отже ним, вищезазначені вимоги закону, як суб`єктом владних повноважень, були дотримані, але Позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Також не можить погодитися з твердженням позивача, про те, що він начебто не керував мопедом Хонда, оскільки, це його «твердження» цілковито спростовується усними поясненнями які позивач надавав під час зупинки його працівниками поліції. А саме на відеозаписі під назвою «....1632» зафіксовано, як у позивача працівник поліції запитує чи він керував даним мопедом, на що останній ствердно відповідає «так». На 01 хв. 30 сек. цього ж відео також зафіксовано як поліцейський повторно перепитує чи він здійснював керування мопедом Хонда, на що позивач повторно підтвердив що так.

Представник третьої особи Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що біля 21:00 він приїхав в м.Кривий Ріг, щоб допомогти своєму знайомому забрати мопед, оскільки він не заводився. Коли вони грузили мопед в його машиеу, під`їхала машина поліції та сказали доставати мопед з машини. Вони стояли на місці і не рухались, ніяких документів поліція при них не складали. Далі ОСОБА_1 сів в патрульну машину і поїхав до себе додому, щоб пред`явити документи на машину, а він залишився на місці з мопедом. В подальшому під`їхав поліцейський джип та співробітники поліції погрузили мопед в машину та поїхали. Про виїмку транспортного засобу ніяких документів не складали.

Вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У судовому засіданні було встановлено, що 15 лютого 2019 року поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону ППП в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Зульфугаровим Рамізом Бекіровичем було винесено постанову ОСОБА_6 .В. АР№ 892966 від 15.02.2019 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. в дохід держави.

Підставою для винесення вищевказаної постанови, як вбачається з матеріалів справи, вказано ті обставини, що 15 лютого 2019 року о 21 год. 54 хв. позивач рухаючись в Тернівському районі по вул.Арсентьєва, буд.10 керував мопедом «Honda» без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною же 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Позивач вважає, що адміністративного правопорушення він не скоював, у зв`язку з чим просив скасувати вищевказану постанову.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленим цим Кодексом.

Як вбачається з вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Закон України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII, статтею 14 Закону № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону № 3353-XII визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху», передбачено пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Черничко В.В. АР№ 892966 від 15.02.2019 року винесена з порушенням норм чинного законодавства, зокрема норм КУпАП, з порушенням передбаченого законом порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи та наданих пояснень, працівник поліції з метою проведення профілактичної бесіди та роз`яснення водієві про порушення останнім ПДР України підійшов до водія та представився. При цьому зазначив, що оскільки позивач порушив ПДР України то поліцейський відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про національну поліцію" та п. 2.4 ПДР України мав підставу вимагати у водія пред`явити документи передбачені п. 2.1 ПДР України, внаслідок чого, позивач скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

Згідно матеріалів справи слідує, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема порушення п. 9.8 "б" ПДР України, яке пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови. Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення в матеріалах справи немає.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення в постанові ВС/КАС №686/11314/17 від 15.03.2019 року.

Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, то суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т.ч. реєстраційного документу на транспортний засіб, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Крім того, ст. 265-2 КУпАП «Тимчасове затримання транспортних засобів» (в редакції, яка набрала чинності 17.11.2008) визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені ч. 1, 2, 3, 5 і 6 стю 121, ст. 121-1, 126, ч. 1, 2, 3 і 4 ст. 130, ст. 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля-евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказані вимоги відповідачем дотримані не були. З оглянутого відеозапису з патрульного відеореєстратора також вбачається, що розгляд адміністративної справи належним чином відповідачем не був проведений, факт керування транспортним засобом позивачем на відеопристрій також не зафіксовано.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідачем не доведено суду належними доказами, що позивач керував транспортним засобом відповідної категорії, для керування якого обов`язково мати посвідчення водія.

Таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП не підтверджено жодним доказом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Черничко В.В. АР №892966 від 15.02.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Щодо позовних вимог позивача про визнання дій поліцейського 1 взводу 1 роти 2 батальйону ППП в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Зульфугаровим Рамізом Бекіровичем щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними, судом враховується, що визнання дій суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності незаконними, а постанови протиправними, виходить за межі повноважень суду в світлі вимог ст.286 КАС України, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, враховуючи ст. 9, 33, 126 ч.2, 243 ч.3, 258, 279, 280, 285 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області поліцейського Зульфугаров Раміз ОСОБА_3 , третя особа - Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними дій та скасування рішення суб`єкта владних повноважень - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 982966 від 15 лютого 2019 року винесену суб`єктом владних повноважень поліцейським роти №1 батальйону №2 УПП в м. Кривий Ріг Зульфугаров Раміз Бекірович, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено штраф у сумі 510,00 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги в частині визнання дій поліцейського роти №1 батальйону №2 УПП в м. Кривий Ріг Зульфугаров Раміз Бекірович щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними залишити без задоволення.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Софіївський районний суд Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено та підписано 16.05.2019 року

Суддя: Д.А. Кащук