Справа № 1.380.2019.002357
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002357
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 травня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Ланкевич Андрій Зіновійович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними та скасувати:

- рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000148/2 від 13.03.2019 року;

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів. Транспортних засобів комерційного призначення №UA209190/2019/00449.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Положеннями ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено форму та зміст адміністративного позову, встановлено вимоги до позовної заяви, а також документи, які слід додавати до такої.

За правилами п.8 ч.5 ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Згідно ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

У позовній заяві позивач зазначив, що ним додано, серед іншого, копію позовної заяви з додатками для відповідача, однак така в дійсності відсутня.

Вказаний недолік підтверджуються також актом від 13.05.2019 року, складеним працівниками відділу діловодства та обліку звернень громадян (канцелярією) Львівського окружного адміністративного суду, відповідно до якого під час розкриття поштового відправлення, яке надійшло на адресу суду від ОСОБА_1 , виявлено такі недоліки: відсутні додатки, вказані у позовній заяві, а саме: копія позовної заяви з додатками для відповідача.

Окрім того, згідно ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно підп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року №2629-VIII, у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для працездатних осіб, станом на 01.01.2019 року встановлено у розмірі - 1921,00 грн.

В силу вимог абз.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд встановив, що при поданні даного адміністративного позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 768,40 грн, тобто як за одну вимогу немайнового характеру. Однак зі змісту позовної заяви видно, що така містить дві вимоги немайнового характеру, кожна з яких у розумінні Закону України «Про судовий збір» є окремим об`єктом справляння судового збору. А тому, з метою усунення виявлених недоліків, позивач повинен доплатити решту суми судового збору, що становить 768,40 грн.

Водночас суд звертає увагу, що долучена до матеріалів позовної заяви квитанція про сплату №30335 від 06.05.2019 року не може вважатись належним доказом сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.

Так, постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція №22), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, а також встановлено вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до цієї Інструкції, платіжне доручення оформлюється платником за формою згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів. Одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу».

Згідно п.3.8 Інструкції №22, реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

У наявній квитанції, яка є документом про сплату судового збору, в розділі «Призначення платежу» зазначено «судовом збір за позовом ОСОБА_1 », втім позивачем у даній справі є ОСОБА_1 .

За приписами ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.74 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, подана позивачем квитанція не є належним доказом сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі і не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви.

Наведене вище свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.169 вищевказаного Кодексу, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи виявлені недоліки, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу встановити спосіб і строк їх усунення. Роз`яснити позивачу, що у випадку усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 248, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без руху для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом подання в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду (м.Львів, вул.Чоловського,2, 79018) в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали:

- копії позовної заяви, а також копій доданих до позовної заяви документів для відповідача, згадка про які міститься у додатках до позовної заяви;

- оригіналу документа про сплату судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру (в сумі 1536,80 грн).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ланкевич А.З.