Справа № 580/1113/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року справа № 580/1113/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого - судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:

29 березня 2019 року до суду з позовною заявою звернулося Головне управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235), в якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) з податковий борг на користь бюджету в сумі 87388,46 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач порушив вимоги Податкового кодексу України внаслідок чого має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 87388,46 грн. Станом на день звернення до суду вказана заборгованість добровільно непогашена у відповідності до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а тому є необхідність її стягнення в судовому порядку.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Рекомендоване поштове відправлення із копією ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі відповідачу направлено за адресою: АДРЕСА_1 , вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштове відправлення повернуто до суду 10.05.2019 за закінченням встановленого строку зберігання.

Приписами Кодексу адміністративного судочинства України не врегульовано наслідки повернення рекомендованого поштового відправлення із копією ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі.

При цьому, згідно з частиною 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на зазначені приписи суд застосовує частину 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Беручи до уваги, що відповідач не отримав копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 03.04.2019 з незалежних від суду причин, вважається що копія ухвали отримана відповідачем належним чином.

Відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані суду письмові докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець 21.11.2008, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та перебуває на обліку як платник податків і зборів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має непогашений податковий борг перед бюджетом, а саме:

1) з єдиного податку з фізичних осіб, у сумі 26603,42 грн., що виник згідно таких документів:

- податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця № від 16.01.2017 терміном сплати 19.02.2017 на суму 11737,5 грн;

- податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця № від 18.04.2017 терміном сплати 20.05.2017 на суму 1072,50 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця № від 07.07.2017 терміном сплати 19.08.2017 на суму 6815,01 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця № від 20.10.2017 терміном сплати 19.11.2017 на суму 7042,5 грн.

2) з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), у сумі 60785,04 грн, що виник згідно таких документів:

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 17.09.2017 терміном сплати 30.09.2017 на суму 28460,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 08.10.2018 терміном сплати 30.10.2018 на суму 22586,00 грн;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.01.2019 терміном сплати 30.01.2019 на суму 3944,00 грн;

3) акту про результати камеральної перевірки податкової звітності №2315/23-00-13-0723 від 20.09.2018 та податкового повідомлення-рішення № від 25.09.2018 на суму 170,00 грн.;

4) акту про результати перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету №2309/23-00-13-0723 від 20.09.2018 та податкового повідомлення-рішення № від 25.09.2018 у сумі 8406,24 грн.

Для забезпечення стягнення наявної суми податкового боргу податковим органом було сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу №21971-17 від 09.12.2016.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - Кодекс №2755).

Згідно ст. 15 Кодексу №2755 платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.175. п.14.1 статті 14 Кодексу №2755, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.п. 16.1.4. п.16.1 статті 16 Кодексу №2755, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 статті 46 Кодексу №2755 податкова декларація - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкове зобов`язання визначене самостійно платником в податковій декларації в силу положень п.54.1 статті 54 Кодексу №2755 не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку і вважається узгодженим.

Тобто, заборгованість, яка виникла у зв`язку з несплатою відповідачем задекларованих податкових декларацій є узгодженою.

Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2018 на суму 170,00 грн та податкового повідомлення-рішення № від 25.09.2018 на суму 8406,24 грн, належним чином направлені відповідачу рекомендованими листами з повідомленнями про вручення, проте повернулися до позивача з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Тому суд дійшов висновку про узгодженість визначених ППР податкових зобов`язань.

Отже, згідно вимог п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 Кодексу №2755 сума узгодженого грошового зобов`язання, але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк є податковим боргом.

Відповідно п. 59.1, п.59.4, п.59.5 статті 59 Кодексу №2755, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення- рішення.

У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Судом встановлено, що контролюючим органом на адресу відповідача направлена податкова вимога №21971-17 від 09.12.2016.

Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем у встановлені законодавством строки податкового боргу в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення коштів з відповідача в рахунок погашення податкового боргу у сумі 87388 грн 46 коп. та вважає їх такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 77, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь державного бюджету податковий борг у сумі 87388 (вісімдесят сім тисяч триста вісімдесят вісім) грн 46 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.05.2019.

Суддя В.П. Тимошенко