Справа № 486/334/19
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 р. № 486/334/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Фульги А.П., розглянув в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в особі Центра надання адміністративних послуг, вул. Дружби Народів, 35В,Южноукраїнськ,Миколаївська область,55000

про:зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в особі Центра надання адміністративних послуг (далі-відповідач), в якому просить зобов`язати відповідача, зняти її дочку з державної реєстрації місця проживання.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.02.2019 справу № 486/334/19 передано до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 відкрито провадження у справі № 486/334/19 за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем протиправно відмовлено у знятті її доньки з державної реєстрації місця проживання, оскільки нею надано всі необхідні для цього документи, тому позов необхідно задовольнити.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачу відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання на підставі абз. 2 п. 11 та п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207, а саме, не подано паспорту ОСОБА_2 .

Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовоного провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

05.11.2018 позивач на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 19.10.2018 звернулася в інтересах ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в особі Центра надання адміністративних послуг із заявою щодо зняття ОСОБА_2 з державної реєстрації місця проживання ( АДРЕСА_2 ).

Відповідачем у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 відмовлено на підставі абз. 2 п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року.

Зазначені обставини не є спірними між сторонами.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року (далі - Правила № 207).

За визначенням частини першої статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні":

місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради;

документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист;

зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до частини першої статті 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

- заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;

- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Частиною четвертою цієї статті встановлено, що разом із заявою особа подає також документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до приписів п. 8 ст. 3 зазначеного Закону, документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Вказані приписи п. 8 ст. 3 Закону дублюються у пункті 9 Порядку № 207, відповідно до якого відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Згідно з пунктом 27 Порядку № 207, працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання, особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, про що зазначений працівник робить відповідний запис у цій заяві.

Працівник органу реєстрації у день звернення особи (її представника) або в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадової особи виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку: приймає рішення про зняття з реєстрації або про відмову у знятті з реєстрації місця проживання особи; вносить відомості про зняття з реєстрації місця проживання у документ, до якого вносяться відомості про місце проживання.

Відповідно до статті 9-1 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

- особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію;

- у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними;

- для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Наведеним положенням Закону кореспондують положення пунктів 11 та 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02 березня 2016 року.

Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що реалізація права особи на зняття з реєстрації її місця проживання можлива лише за умови подання особою (її представником) всіх необхідних документів. Неподання передбачених законом документів є підставою для відмови у знятті з реєстрації місця проживання. Підстави для зняття з реєстрації місця проживання є вичерпними.

Посилання позивача лише на зазначені в нотаріально завіреної довіреності від 19.10.2018 повноваження наданні ОСОБА_2 для зняття з реєстрації місця проживання, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Як вже було зазначено судом, не надання всіх передбачених п. 8 ст. 3 Закону документів, зокрема, паспорта громадянина України ОСОБА_2 , або будь-якого іншого документа, до якого вносяться відомості про місце перебування, є безумовною підставою для відмови в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання. Визначений Законом порядок прийняття одного із зазначених рішень є обовязковим для виконання субєктами владних повноважень у правовідносинах, повязаних з вчиненням дій та прийняттям рішень щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання (перебування).

При цьому, суд переконаний, що не виконання приписів Закону щодо надання передбачених документів до органу реєстрації, є наслідком не проставлення відповідної відмітки у документі, до якого вносяться відомості про місце перебування особи, а, отже, є порушенням інтересів держави і в даному випадку відмова відповідача у вчиненні таких дій жодним чином не порушує конституційного права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання особи, оскільки зняття з місця реєстрації (проживання, перебування) не передбачає такого обмеження.

Згідно із ч. 1 і ч. 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові або службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із встановлених Законом вимог, приймаючи до уваги, що позивачем при зверненні до відповідача не було надано всіх передбачених п. 8 ст. 3 Закону документів, зокрема, паспорта громадянина України ОСОБА_2 , або будь-якого іншого документа, до якого вносяться відомості про місце перебування, враховуючи чітко визначені Законом дії відповідача при виникненні спірних обставин, суд приходить до висновку, що відповідач в даних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в особі Центра надання адміністративних послуг ( вул. Дружби Народів, 35 В, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000 ) - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя А. П. Фульга