Справа № 1.380.2019.001197
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.001197
У Х В А Л А

про поновлення пропущеного строку звернення до суду

15 травня 2019 року
зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Тронки О.В.,

представника позивача Бречка О.А.,

розглянувши у відкритому засіданні у м. Львові заяву Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного про поновлення пропущеного строку звернення до суду у справі за позовом Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, -

встановив:

15.03.2019 до суду надійшов позов Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд стягнути витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 24014 грн 85 коп.

Позивач разом з позовною заявою подав до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. Вказана заява вмотивована тим, що на момент відрахування спори такої категорії вирішувались в порядку цивільного судочинства, із встановленим терміном позовної давності три роки. У зв`язку з відрахуванням протягом 2018 значної кількості осіб Національною академією проводився великий обсяг роботи щодо підготовки матеріалів для подання до суду в порядку Цивільного процесуального кодексу Україн з огляду на 3-річний термін звернення до суду. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 804/285/16 суд вирішив, що вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язанні з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби. Таким чином, Національною академією з незалежних від неї об`єктивних причин (внаслідок зміни підсудності спору) пропущений строк звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з поважних причин підтримав, просив суд таку задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Суд, розглянувши заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли вказаним Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право доступу до суду та відправлення правосуддя.

Разом з тим, право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Зокрема, аналіз практики ЄСПЛ дозволяє виокремити такі фундаментальні обґрунтування на користь прийняття рішення про поновлення пропущеного строку звернення до суду: 1) рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві; щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (справа «Белле проти Франції»); 2) не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»); 3) суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії»).

Отже, згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

Як зазначив позивач, строк звернення до суду ним пропущений внаслідок зміни підсудності спору, тобто із незалежних від позивача, об`єктивних причин.

Суд встановив, що рішенням Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 804/285/16 вирішено відійти від попередньої практики, оскільки спори такої категорії спорів (про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі) пов`язані із реалізацією правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби , від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державною службою.

Отже, позивач пропустив строк звернення до суду із адміністративним позовом з поважних причин, у зв`язку із зміною юрисдикції такої категорії справ із цивільної на адміністративну, а тому такий строк підлягає поновленню.

З врахуванням викладеного, заяву позивача про поновлення пропущеного процесуального строку необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 256 КАС України, суд,-

ухвалив :

заяву Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного про поновлення пропущеного строку звернення до суду задовольнити.

Поновити Національній академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного пропущений строк звернення до суду у справі за позовом Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду прийняте за наслідками розгляду справи.

Повна ухвала суду складена і підписана 20.05.2018.

Суддя А.Г.Гулик