Справа № 820/10153/15
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2019 року

Київ

справа №820/10153/15

адміністративне провадження №К/9901/13293/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Гімона М.М., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу №820/10153/15

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ"НАДРА" Стрюкової Ірини Олександрівни, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2015 року, ухвалену у складі головуючого судді Бездітка Д.В., та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2016 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Бершова Г.Є., суддів: Катунова В.В., Ральченка І.М.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звернулись до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "НАДРА" Стрюкової Ірини Олександрівни, в якому просили:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо не включення позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "КБ "НАДРА" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо неподання інформації до Фонду про позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "КБ "НАДРА" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу включити позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "КБ "НАДРА" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу подати до Фонду інформацію щодо позивачів як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "КБ "НАДРА" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що відповідачі в порушення норм чинного законодавства не включили їх в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Як встановлено, 05.02.2015 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках пакету послуг «ПУ «Сімейний» №2122033, за умовами якого позивач залучає на депозитний рахунок суму у 10000 доларів США.

На виконання умов вказаного договору ОСОБА_1 з власного поточного рахунку на депозитний рахунок перерахував вказану суму, що підтверджується квитанцією від 05.02.2015 №342.

Також, 05.02.2015 інші позивачі уклали з Банком договори строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлені в рамках пакету послуг «ПУ «Перший», за умовами яких сума банківських вкладів становить по 145768грн.

Згідно з п.2.5 вказаних договорів вкладник за домовленістю з Банком вносить кошти у розмірі вкладу одним платежем/однією сумою на вкладний рахунок готівкою або перераховує з власного поточного рахунку.

На виконання укладених договорів позивачі перерахували кошти зі своїх поточних рахунків на депозитні рахунки, що підтверджується квитанціями від 05.02.2015, а саме №7426 (сплачено ОСОБА_2 .), №2958 (сплачено ОСОБА_3 .), №948 (сплачено ОСОБА_4), №9314 (сплачено ОСОБА_5 .), №184 (сплачено ОСОБА_5), №3744 (сплачено ОСОБА_7 .), №4686 (сплачено ОСОБА_8 .), №1788 (сплачено ОСОБА_9 ) та №2562 (сплачено ОСОБА_10 ).

Разом з цим, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 лютого 2015 року №26, ухваленим на підставі постанови Правління НБУ від 5 лютого 2015 року №83, розпочато з 6 лютого 2015 року процедуру виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації.

Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 квітня 2015 року №85 продовжено здійснення тимчасової адміністрації та повноваження уповноваженої особи Фонду до 5 червня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 червня 2015 року №113 на підставі постанови Правління Національного банку України від 4 червня 2015 року №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» розпочато ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та призначено Стрюкову І.О. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку строком на 1 рік з 5 червня 2015 року по 4 червня 2016 року включно.

Позивачі звертались з заявами до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "НАДРА" Стрюкової Ірини Олександрівни про внесення їх до реєстру на виплату грошових коштів.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкова І.О. листами повідомила позивачів, що використання коштів які знаходяться на рахунках позивачів обмежено, оскільки є підстави вважати, що останніми проведені операції, результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Так, відповідно до наказу від 16.03.2015 №264 підписаного Уповноваженою особою Фонду була здійснена перевірка вкладів фізичних осіб та поточних рахунків щодо певних фактів, в тому числі: безготівкового перерахування грошових коштів з поточних рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб в тому самому банку; безготівкового перерахування коштів з поточних рахунків фізичних осіб на рахунки інших фізичних осіб, відкриті в одному банку, призначення платежу, яких свідчать про нетиповий характер операції, в тому числі надання та повернення фінансової допомоги (позики), залучення коштів на вклад іншої особи, перерахування коштів без зазначення підстав перерахування тощо, якщо це призвело до збільшення розміру гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами.

За наслідками проведеної вказаної перевірки наказом від 23.03.2015 №298 було тимчасово обмежно здійснення ПАТ «КБ «Надра» банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за рахунками.

Також, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюковою І.О. подано заяву про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 60 та ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України до ГУМВС України в Харківській області.

Позивачі, вважаючи, що їх протиправно не включено до переліку вкладників, звернулись до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні вимог адміністративного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивував своє рішення тим, що позивачами не було спростовано доводи відповідачів щодо подрібнення частками великого грошового вкладу. При цьому, Уповноваженою особою вчинялись дії на виконання своїх повноважень, зокрема звернення щодо повідомлення правоохоронних органів за фактом виявлення можливих протиправних дій відносно банку, що свідчить про відсутність з боку відповідача пасивної поведінки. Крім того, суди зазначили про відсутність порушеного права позивачів, оскільки станом на час розгляду справи судом відсутнє рішення про скасування наказу, яким визнано нікчемними договори, укладені між позивачами та банком.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивачі подали касаційну скаргу, у якій просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування скарги посилаються на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права. Вказують, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що на час укладення Банком з позивачами договорів банківського вкладу (депозиту), останні діяли неправомірно чи протизаконно.

У поданих запереченнях ФГВФО просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги з огляду на таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

Пунктом 3 та 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад, відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Як підтверджено матеріалами справи, на дату прийняття постанови Правління Національного банку України від 5 лютого 2015 року №83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» на вкладних (депозитних) рахунках позивачів, відкритих відповідно до укладених з ПАТ «КБ «Надра» договорів знаходились грошові кошти у розмірі 10000 доларів США (у ОСОБА_1 ) та по 145768 грн. у інших позивачів.

Згідно наявних в матеріалах справи квитанцій кошти були залучені на депозитні рахунки позивачів шляхом їх перерахування з їх поточних рахунків, як це передбачено пунктом 2.5 договорів.

Відповідно до положень статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

З аналізу вищенаведеного слідує, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення № 14), в редакції, чинній з 11 листопада 2014 року, Банк після отримання повідомлення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку повинен здійснити, зокрема направлення до Фонду файлів із: переліком вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону; переліком осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку; переліком осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що ще не виконане.

Пунктом 3 розділу ІІІ Положення № 14 визначено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

При цьому як пунктом шостим розділу ІІ, так і пунктом шостим розділу ІІІ Положення № 14 надано право Уповноваженій особі і під час здійснення тимчасової адміністрації, і на стадії ліквідації банку подавати до Фонду зміни/додаткову інформацію стосовно вкладників.

Таким чином, протягом дії тимчасової адміністрації Уповноважена особа зобов`язана направити до Фонду три переліки вкладників відповідно до пункту 8 розділу ІІ Положення № 14, які в подальшому перевіряються Фондом на предмет правильності їх складення, при цьому протягом цього часу Уповноважена особа також здійснює перевірку правочинів на предмет їх нікчемності, приймає відповідні рішення про виявлення таких фактів і повідомляє про це сторін правочину.

Протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Уповноважена особа зобов`язана сформувати та подати до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Тобто, увесь масив вкладників - фізичних осіб зі спливом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку має бути віднесений до відповідного переліку, який передбачений Законом № 4452-VI та Положенням №14, при цьому Уповноважена особа за наявності відповідних правових підстав протягом усього часу ліквідації може вносити відповідну додаткову інформацію стосовно вкладників.

Разом з тим, в даному випадку відповідачем фактично було проігноровано вказані приписи закону, оскільки як встановлено судами, відповідно до Витягу з Додатку № 1 до Наказу № 298 від 23 березня 2015 року тимчасово обмежено здійснення виплат вкладникам за рахунками вкладників на час тимчасової адміністрації.

Таким чином, можливість тимчасового обмеження (блокування) уповноваженою особою Фонду коштів за рахунками фізичних осіб-вкладників на стадії тимчасової адміністрації банку не суперечить приписам Закону № 4452-VI та Положення №14. Фактично, такі повноваження були надані Уповноваженій особі з метою запобігання безпідставної виплати коштів особам в межах гарантованої суми саме на стадії тимчасової адміністрації банку та надання можливості здійснити належним чином перевірку відповідних банківських вкладів.

В той же час, з початком процедури ліквідації банку дія відповідного обмеження (блокування) за рахунками вкладників втрачає чинність, а тому з цього моменту Уповноважена особа на підставі проведеної під час дії тимчасової адміністрації перевірки зобов`язана або включити відповідні рахунки до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, або надати відповідним особам повідомлення про нікчемність правочину та вжити дій щодо застосування наслідків нікчемності правочину.

Судом касаційної інстанції не береться до уваги наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. від 5 червня 2015 року №454 «Про внесення змін до наказу №264 від 16 березня 2015 року «Про перевірку вкладів фізичних осіб» та до наказу від 23 березня 2015 року №298 «Про тимчасове обмеження здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів за вкладникам за відповідними рахунками вкладників», яким продовжено дію вказаних наказів і на час ліквідації банку, оскільки такі положення суперечать визначеному законом обов`язку відповідача щодо віднесення правочину, укладеного позивачем, до відповідного переліку, визначеного Законом № 4452-VI та Положенням №14, за наслідками попередньо проведеної ним перевірки під час тимчасової адміністрації.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05 червня 2015 року №113 на підставі постанови Правління Національного банку України від 4 червня 2015 року №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» розпочато ліквідацію ПАТ «КБ «Надра». Тобто, з цього моменту Уповноважена особа повинна була визначитись із віднесенням рахунків позивачів до відповідної категорії із наведенням обґрунтування такого рішення.

В той же час, з листів відповідача, направлених позивачам, вбачається, що станом на дату надання відповіді рахунки позивачів є заблокованими з огляду на те, що матеріали перевірки за банківськими операціями були скеровані до правоохоронних органів для правової оцінки та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства.

Доказів віднесення позивачів до будь-якого з переліків, визначених відповідно до вищенаведених правових норм, зі спливом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку відповідачами ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції надано не було, як і не було надано доказів виявлення нікчемного правочину відповідно до приписів статті 38 Закону № 4452-VI та повідомлення про вказані обставини позивачів.

Разом з тим, з огляду на особливу правову природу діяльності відповідача, Уповноважена особа зобов`язана була віднести позивачів як вкладників ПАТ «КБ «Надра»» до одного із визначених законом переліків вкладників, а у разі якщо вважала, що відповідний правочин є нікчемним, обов`язково зазначити конкретний пункт частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, якою визначено вичерпний перелік підстав нікчемності правочинів.

Суд касаційної інстанції зазначає, що Фонд або його уповноважена особа, за загальним правилом, не може посилатися на неправомірні або оспорювані дії працівників банку чи інших осіб під час оформлення договірних відносин з клієнтами та виконання такими працівниками умов цих договорів для обґрунтування наявності підстав для застосування положень частини третьої статті 38 Закону 4452-VI.

Такі неправомірні або оспорювані дії повинні доводитися в порядку, зокрема, кримінального провадження, рішення в якому відповідно до статті 78 КАС України є обов`язковими для адміністративних судів.

Разом з тим, жодних вироків, якими б було встановлено наявність протиправних дій з боку позивачів чи працівників банку під час укладення договорів банківського вкладу ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції відповідачами надано не було.

Суд касаційної інстанції зауважує, що у випадку встановлення відповідним судовим рішенням у межах кримінального провадження обставин, які свідчать про нікчемність укладеного особою з банком правочину, Уповноважена особа не позбавлена права у відповідності до положень чинного законодавства подати до Фонду додаткову інформацію про зменшення кількості вкладників, а також застосувати наслідки нікчемності такого правочину.

Разом з тим, перебування позивачів протягом необмеженого часу у стані правової невизначеності відносно подальшої долі належних їм вкладів є неприпустимим.

З приводу посилань судів на те, що кошти на рахунок позивачів надійшли внаслідок так званого «дроблення», то колегія суддів касаційного суду вважає, що за відсутності обвинувального вироку суду посилання на такі обставини не можна вважати належним та допустимим доказом нікчемності укладених позивачами правочинів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що спеціальна підстава для визнання нікчемними договорів, які відповідають, умовній категорії "договори дроблення", з`явилася 12 серпня 2015 року одночасно з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16 липня 2015 року № 629-VIII.

Так, цим Законом частину третю статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було доповнено спеціальним пунктом 9, який передбачає, таку підставу для нікчемності як "здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства". Спрямованість цих законодавчих змін на віднесення до категорії нікчемних, так званих, "договорів дроблення" підтверджується Пояснювальною запискою до проекту закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» (реєстраційний № 2045а від 08 червня 2015 року), який був внесений Кабінетом Міністрів України. У цій Пояснювальній записці зазначено, що проект закону спрямований на, зокрема, розширення переліку підстав, за яких Фонд не відшкодовує кошти за вкладами, які мають ознаки "дроблення". Крім того, саме рішення Верховного Ради України про прийняття Закону № 629 було спрямоване на віднесення до категорії нікчемних, так званих, "договорів дроблення" і це підтверджується стенограмою засідання парламенту від 16 липня 2015 року.

Фактично під «дробленням» розуміється переказ депозитних коштів із одного рахунку, сума на якому перевищує гарантовану для відшкодування, на інші депозитні рахунки, як правило, новоутворені, в частинах, які підпадають під виплату Фондом гарантування вкладів.

Проте, спірні правовідносини виникли до внесення пункту 9 до частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, з огляду на що, посилання відповідачем на наявність факту «дроблення вкладу» з боку позивачів, є безпідставним.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивачі є вкладниками у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунках в ПАТ «КБ «Надра» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому вони підпадають під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI.

Вказана правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.

В обсязі встановлених в цій справі фактичних обставин колегія суддів вважає, що висновки судів не відповідають нормам матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наведених обставин, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, згідно з частиною 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 6.8 частини 6 Розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 липня 2012 року № 2, оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду, в тому числі витрат на сплату судового збору.

За приписами пунктів 1.4, 1.7 Положення №2 підготовку проекту кошторису здійснює Фонд або уповноважена особа Фонду (у разі делегування відповідних повноважень) на підставі наявного у неплатоспроможного банку фінансування. Кошторис витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації або ліквідації банку, затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

При цьому у відповідності до приписів пункту 9 частини першої статті 19 Закону № 4452-VI до джерел формування коштів Фонду належать, зокрема кошти з Державного бюджету України (у тому числі облігації внутрішньої державної позики).

Уповноважена особа є посадовою особою Фонду, який фінансується, окрім іншого з Державного бюджету України.

Таким чином, на законодавчому рівні встановлено певні особливості фінансування витрат Фонду. Разом з тим, в межах даного спору Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виступає саме у якості суб`єкта владних повноважень, і КАС України при вирішенні питання розподілу судових витрат не передбачає врахування будь-яких особливостей фінансування суб`єктів владних повноважень, у зв`язку з чим сплачена позивачами сума судового збору підлягає стягненню саме за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі у цій справі є фізичними особами, звернулись до суду у 2015 році з однією основною позовною вимогою немайнового характеру та похідними від неї вимогами.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI (в редакції, чинній на час звернення з цим позовом до суду першої інстанції) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру судовий збір становив 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Станом на 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати складав 1218 гривень.

Отже, за подачу позовної заяви підлягало сплаті по 487,20 грн. судового збору, апеляційної скарги - 535,92грн., касаційної скарги - 584,64грн.

Керуючись статтями 139, 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 лютого 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ"НАДРА" Стрюкової Ірини Олександрівни щодо не включення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "КБ"НАДРА" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ"НАДРА" включити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_7 ), ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_8 ), ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_9 ), ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_10 ) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "КБ "НАДРА" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ"НАДРА" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_7 ), ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_8 ), ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_9 ), ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_10 ) як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві "КБ"НАДРА" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судовий збір, сплачений за подачу позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_7 ), ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_8 ), ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_9 ), ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_10 ) по 1168,98 грн. кожному.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

М.М. Гімон

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду