Справа № 2140/1939/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1939/18
Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.,

суддів Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління МВС України в Київській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Київській області, Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського та Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління МВС України в Київській області (далі - ГУ МВС України в Київській області), Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського та Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у видачі довідки за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальним питанням від 09 березня 1988 року №122, яка надається учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС до заяви про призначення пенсії зі зниженням віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що дії відповідачів щодо відмови видати вказаний офіційний документ порушують його право на отримання пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 частково задоволено.

Суд визнав протиправними дії ГУ МВС України в Київській області щодо відмови ОСОБА_1 видати довідку за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальним питанням від 09 березня 1988 року № 122 та зобов`язав видати таку довідку.

В решті позовних вимог суд відмовив.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відсутність ОСОБА_1 у списках особового складу Іванківського та Чорнобильського райвідділах УВС Київського облвиконкому, за наявності документів, які достовірно підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на отримання державних гарантій, а, отже, дії ГУ МВС України в Київській області щодо відмови у видачі довідки за формою № 122 є протиправними.

Також, з метою відновлення порушеннях прав, зобов`язав ГУ МВС України в Київській області видати позивачу довідку відповідної форми.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, адресованих Іванківському РВ (з обслуговування Іванківського та Поліського районів) суд, зазначив, що позивач не звертався до керівництва вказаної установи з заявою про отримання відповідного документа, а, отже, підстави для визнання дій цього органу протиправними та зобов`язання його вчинити певні дії відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, Головне управління МВС України в Київській області просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов залишити без задоволення.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначив, що позивач відсутній у списках особового складу Іванківського та Чорнобильського РВВС УВС Київського облвиконкому, отже підстави для видачі йому довідки про періоди перебування в зоні відчуження із зазначенням населених пунктів за формою 122 - відсутні.

При цьому, зауважив, що належним способом захисту прав позивача є його звернення до суду цивільної юрисдикції із заявою про встановлення факту перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не надав.

Оскільки матеріали справи не містять клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи 16.06.1986 р. сержанта міліції ОСОБА_1 було звільнено з посади міліціонера ізолятора тимчасового утримання затриманих та осіб, взятих під варту з 11.06.1986 р. та відряджене у розпорядження УВС Київського облвиконкому.

Із 13.06.1986 року по 19.01.1987 року позивач проходив службу в УВС Київського облвиконкому на посаді міліціонера взводу патрульно-постової служби міліції УВС Іванківського райвиконкому (а.с.27-28).

У період проходження служби в УВС Київського облвиконкому Беззуба В.Ф. протягом 11 днів приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.29-31).

26 березня 2018 року позивач звернувся до Національної поліції України із заявою про надання довідки щодо періоду його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальним питанням від 09 березня 1988 року №122 (а.с.5).

Листом від 16 травня 2018 року за №Ф-611, Головне управління МВС України в Київській області повідомило заявника, що його прізвище відсутнє у списках особового складу Іванківського та Чорнобильського РВВС УВС Київського облвиконкому, а отже підстави для видачі йому відповідної довідки відсутні.

На думку позивача, дії відповідачів з відмови у наданні довідки за відповідною формою є незаконними, що стало підставою його звернення до суду з таким позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та правова позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів учасників справи та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляції, з огляду на наступне.

Стаття 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) встановлює, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі Закон №796-XII) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, на 10 років.

Частина 1 статті 15 зазначеного Закону встановлює, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Абзац 10 підпункту 5 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок №22-1) унормовує, що документами, які засвідчують особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року N122 була затверджена форма стандартної довідки про роботу, яка дає право на державну пенсію на пільгових умовах за віком у підвищеному розмірі, відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 р. №665-195 "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та запобігання забруднення навколишнього середовища".

Зміст вказаної довідки свідчить про те, що вона підтверджує періоди роботи, що зараховуються до стажу при призначенні пенсії до 01.01.1988р. в трьохкратному розмірі, а за період з 1988 по 1990 р. в полуторному розмірі.

Пунктом 2 постанови Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122 унормовано, що довідка за формою №122 видається підприємством (установою), у складі якого робітник безпосередньо був зайнятий на роботах, передбачених п.1 даної постанови, що дають право на пільги, відповідно до пункту 8 (підпункти "а" і "б") постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 р. №665-195 "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та запобігання забруднення навколишнього середовища".
За змістом вказаної норми слідує, що довідка №122 може видаватися, виключно у випадках, що встановлені підпунктами "а" і "б" пункту 8 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 р. №665-195 "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та запобігання забруднення навколишнього середовища".

Водночас, якщо проаналізувати наведений пункт 8 вказаної постанови, то можна побачити, що він містить перелік, як цивільних осіб так і військовослужбовців, а також осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, які мають право на пільгову пенсію у зв`язку з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильської АЕС.

Підпункти "а" і "б" стосуються видачі довідок №122 цивільним особам, а правила зарахування особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ часу роботи в 30 - кілометровій зоні Чорнобильської АЕС до вислугу років, що дає право на пенсію містяться у підпункті "г" пункту 8, що виключає право ГУ МВС України в Київській області видавати відповідну довідку №122.

Отже, слід зробити висновок, що довідка №122 для нарахування пільгової пенсії, є обов`язковою для подання лише цивільними особами, яких відряджали в Чорнобиль за місцем праці добровільно, а особи начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ таку довідку не повинні подавати.

До того ж слід відзначити, що ст. 55 Закону №796-XII та пункт 2.1 розділу II Порядку №22-1 не висувають такої обов`язкової вимоги для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, як надання довідки №122.

Так, відповідно до ст. 55 Закону №796-XII, для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, особа має надати та довідку про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122. У випадку неможливості надати довідку за відповідною формою, особа може надати, довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період її роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За вимогами пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1 період перебування у зоні відчуження, особа, окрім посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС може підтвердити архівною довідкою, або іншими первинними документи, в яких зазначено період його роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Як наслідок, слід зробити висновок, що відмова ГУ МВС України в Київській області у видати ОСОБА_1 довідку за відповідною формою, не позбавляє його права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ГУ МВС України в Київській області обґрунтовано відмовило позивачу у наданні довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права, що виразилось у неправильному тлумаченні закону.

Зазначені порушення, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та для ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Оскільки дана справа була віднесена судом першої інстанції до справи незначної складності та розглянута в порядку спрощеного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, колегія суддів дійшла висновку, що учасники справи можуть оскаржити рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку, лише у випадках, перелічених вище.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління МВС України в Київській області задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову до Головного управління МВС України в Київській області, Іванківського РВ (з обслуговування Іванківського та Поліського районів) ГУ МВС України в Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду лише у випадках, встановлених ч.5 ст.328 КАС України.

Доповідач суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 16.05.2019 року.