Справа № 0940/1776/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року№ 857/1794/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Віта Груп» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року у справі №0940/1776/18 (суддя Микитюк Р.В., рішення ухвалене об 11/04 год, м.Івано-Франківськ, повний текст складено 26 грудня 2018 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Віта Груп» до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Віта Груп» (далі ТОВ) звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі ДФС, ГУ відповідно), в якому просило:

визнати протиправним та скасувати рішення ДФС про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.04.2018 №625579/41204597 (далі Рішення, ЄРПН відповідно), яким відмовлено у реєстрації податкової накладної в ЄРПН від 11.12.2017 №2429 (далі ПН);

зобов`язати відповідача зареєструвати ПН в ЄРПН, днем її подання.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржило ТОВ, яке із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

В доводах апеляційної скарги посилаючись на окремі обставини справи, вказує на те, що відповідач на підставі помилкових висновків про надання позивачем документів, які не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію ПН, безпідставно відмовив у реєстрації ПН. Також зауважує і те, що ще у квитанції про зупинення реєстрації ПН, суб`єкт владних повноважень не вказав, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення, а тільки запропонував надати пояснення та документи (не вказуючи, які конкретно). Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не досліджено, чи дотримано суб`єктом владних повноважень при прийнятті Рішення усіх дій, що передбачені «Порядком роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 21.02.2018 №117 (далі Постанова №117).

Відповідачі відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Позивач та його представник судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому у відповідності до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності прийняття оскаржуваного Рішення, оскільки позивачем, станом на час прийняття Рішення, не надано договору щодо придбання товарів, документів щодо транспортування товарів, платіжних доручень, банківських виписок з особових рахунків, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію ПН.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ є юридичною особою, яка з 10.03.2017 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та є платником податку на додану вартість (далі ПДВ). Основний вид економічної діяльності оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

Позивачем 11.12.2017 складено та подано на реєстрацію в ЄРПН ПН на загальну суму 99520,28 грн (т.1 а.с.34-35).

Відповідно до квитанції про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до ПН в ЄРПН від 24.12.2017 та № (далі Квитанція) направленої ДФС на адресу позивача зазначено, що реєстрація документів (ПН) зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК), оскільки ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 «Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі МЮУ) 16.06.2017 за №753/30621; далі - Критерії). За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 9619 (гiгiєнiчнi прокладки (пiдкладки) i тампони, дитячi пелюшки i пiдгузки та аналогiчнi вироби, з будь-якого матерiалу) та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/розрахунків коригування в ЄРПН (т.1 а.с.26).

На підтвердження реальності здійснення операцій по ПН ТОВ 28.03.2018 подано відповідачу повідомлення, до якого було додано письмове пояснення щодо діяльності товариства, копію Квитанції, копії видаткових накладних дочірнього підприємства «СавСервіс Карпати» (далі ДП) від 23.11.2017 за №№98631416, 98631420, 98631485, 98634467, 27.11.2017 №№98657839, 98660826, 08.12.2017 №№98779532, 98779585, копію договору поставки від 07.11.2017 (далі Договір), укладеного з Приватним підприємством «Верес-Н» (далі ПП), копію розхідної накладної від 11.12.2017№2204, копію договору оренди від 03.04.2017 (далі Договір оренди; т.1 а.с.26-63).

Письмові пояснення обґрунтовані тим, що позивач здійснює поставку товарів зі складу, що знаходиться у с.Хутір-Будилів Снятинського району, який орендує у Приватного підприємства «Явір» (далі ПП-1), на умовах самовивозу та доставки. 07.11.2017 між ТОВ укладено Договір, згідно якого позивач зобов`язується передати у власність за оплату ПП товар, згідно попереднього замовлення. Доставка товарів здійснюється самовивозом, так як ПП орендує складські приміщення на суміжній території в с.Хутір-Будилів у ПП-1. Відпуск товарів здійснюється в основному на умовах післяплати. Позивач видає податкові накладні на дату відвантаження товарів (т.1 а.с.36-37).

02.04.2018 ГУ прийнято Рішення про відмову в реєстрації ПН, у зв`язку з ненаданням позивачем копій первинних документів щодо постачання (придбання) товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Додатковою інформацією визначено ненадання платником податків повного пакету документів, а саме: договір щодо придбання товарів, документи щодо транспортування товарів (ТТН), платіжні доручення, банківські виписки з особових рахунків та ін (т.1 а.с.73-74).

Згідно з підпунктом «а» пункту 185.1 статті 185 ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 ПК (в редакції, чинній на час подання ПН для реєстрації) в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики. (пункт 74.3 статті 74 ПК).

За змістом пункту 12 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010№1246 (у редакції постанови КМУ від 26.04.2017 №341; далі Порядок №1246; в редакції, чинній на час подання ПН для реєстрації) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У підпункті 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 ПК (в редакції, чинній на час формування Квитанції) визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК передбачено, що письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

З Квитанції видно, що ПН подана ТОВ відповідає критеріям ступеня ризику, визначеному пунктом 6 Критеріїв. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 9619, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Так, відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Отже, контролюючий орган зобов`язаний у квитанції чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції, погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що визначення фіскальним органом у квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків документів відповідно до «Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженого Наказом №567 (далі Вичерпний перелік).

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку у розрізі Критеріїв для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв такими документами є: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Необхідно зауважити, що вказаний Вичерпний перелік закріплює диференціацію документів, які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, залежно від встановленої відповідності податкової накладної тому чи іншому критерію.

З системного аналізу вищенаведених правових норм можна дійти висновку, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання контролюючим органом загального посилання на пункт 6 Критеріїв без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за Вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23 жовтня 2018 року, 4 грудня 2018 року у справах №№822/1817/18, 821/1173/17.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ, одержавши Квитанцію направило до контролюючого органу пояснення та документи, що розкривають зміст операцій поставки товарів його контрагенту ПП.

Однак, незважаючи на це, комісією ГУ, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації (далі Комісія) прийнято Рішення, в якому як підставу відмови зазначено: ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, у томі числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг), накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Постановою №117 затверджено «Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного Рішення) в пункті 14 якого передбачено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування (пункт 15 даного Порядку).

Згідно з пунктами 18, 20, 21 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

У розглядуваному випадку, підставою для відмови у реєстрації ПН контролюючий орган визначив: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з врахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, а саме договору щодо придбання товарів, документів щодо транспортування товарів (ТТН), платіжних доручень, банківських виписок з особових рахунків та інше.

Як уже вище зазначалось, 28.03.2018 ТОВ подано контролюючому органу письмові пояснення та документи, що підтверджують факт здійснення операції, а саме: копію Квитанції; копії розхідної накладної, видаткових накладних на ДП від 23.11.2017, 27.11.2017 та 08.12.2017; копію Договору оренди; копію ПН на ПП; копію Договору.

Перелічені документи засвідчують факт постачання позивачем товару ПП.

На час здійснення господарської операцій ТОВ та ПП були зареєстровані платниками ПДВ.

Оцінюючи згадані документи в сукупності та кожен зокрема суд вважає, що такі не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення вищенаведених операцій або висновку про їх нездійснення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо правомірності оскаржуваного Рішення, адже як слідує із змісту Квитанції та самого Рішення така відмова здійснена формально. Будь-яких доказів на підтвердження нереальності господарської операції ТОВ з ПП, на підставі якої було складено ПН відповідачами суду не надано.

Таким чином, вимога позивача про визнання протиправним та скасування Рішення підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДФС зареєструвати в ЄРПН ПН днем її подання, то необхідно зазначити наступне.

Відповідно до пункту 28 Порядку №117 (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного Рішення) податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання, зокрема, однієї з таких подій як набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Реєстрі.

Аналогічні положення закріплені і в пункті 19 Порядку №1246, яким визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом зобов`язання ДФС зареєструвати в ЄРПН подану ТОВ податкову накладну днем набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пунктів 1 та 4 частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги вище перелічених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції, внаслідок неповно з`ясованих обставин справи допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставної відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Віта Груп» задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 2 квітня 2018 року №625579/41204597.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну від 11 грудня 2017 року №2429 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем набрання законної сили рішення суду.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 16 травня 2019 року.