Справа № 580/587/19
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 р.Справа № 580/587/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Бартош Н.С. , Бегунца А.О. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 1 батальйону Упаравління патрульної поліції в Житимирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Зубчука Артема Миколайовича на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 02.04.2019 (повний текст складено 02.04.2019, головуючий суддя І інстанції Стеценко В.А., м.Лебедин Сумської області) по справі № 580/587/19 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальйону Упаравління патрульної поліції в Житимирській області Зубчука Артема Миколайовича про визнання дій незаконними та визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною, її скасування та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора роти № 1 батальйону Упаравління патрульної поліції в Житимирській області Зубчука Артема Миколайовича (далі відповідач, Інспектор УПП Зубчук А.М.), в якому просив:

- визнати незаконними дії інспектора роти № 1 батальйону УПП в Житомирській області Зубчука Артема Миколайовича щодо складання постанови серії НК №510655 від 26.02.2019 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп. за порушення ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 510655 від 26.02.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 02.04.2019 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Не погодившись із судовим рішенням, Інспектор УПП Зубчук ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову. Доводи апеляційної скарги мотивовано невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до наступного.

Як свідчать матеріали справи, Інспектором УПП Зубчуком А.М. щодо позивача складено постанову серії НК № 510655 від 26.02.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) за те, що 26.02.2019 о 17 год.17 хв. він, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 115 СДі, державний знак НОМЕР_1 , рухався на автодорозі Київ Чоп 164 км в межах населеного пункту зі швидкістю 101 кв/год., внаслідок чого перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 51 км/год, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі - ПДР).

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних доказів порушення позивачем вимог ПДР.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.ст.75-76 КАСУ достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Верховний Суд, як суд касаційної інстанції, в постанові від 07.06.2018 зауважив, що порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. При цьому, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити, серед іншого: опис обставин, установлених під час розгляду справи; дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

В свою чергу, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Також Верховний Суд України вказав, що судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) за те, що 26.02.2019 о 17 год.17 хв. він, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vito 115 СДі, державний знак НОМЕР_1 , рухався на автодорозі Київ Чоп 164 км в межах населеного пункту зі швидкістю 101 кв/год., внаслідок чого перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 51 км/год, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі - ПДР).

Проте, колегія суддів звертає увагу, що в оскаржуваній постанові серії НК №510655 від 26.02.2019 не зазначено про наявність відеозапису та фото, які б підтверджували вчинення позивачем правопорушення, хоча вони є в матеріалах справи.

Відповідно до ст.74 КАСУ суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на зазначене та обставини справи, наданий відповідачем відеозапис та фото не можуть вважатися допустимими доказами.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено перед судом факт вчинення позивачем правопорушення та те, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності проводився з дотримання норм передбачених ст. 268, 280 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права., а тому підстави для його скасування - відсутні.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону Упаравління патрульної поліції в Житимирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Зубчука Артема Миколайовича на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 02.04.2019 по справі № 580/587/19 залишити без задоволення.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 02.04.2019 по справі № 580/587/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України.

.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош А.О. Бегунц