Справа № 826/17641/18
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Сорочка Є.О., суддів Коротких А.Ю., Федотова І.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору, пропуском строку апеляційного оскарження та встановлено десятиденний строк на усунення недоліків з моменту отримання судового рішення.

Вказану ухвалу отримано скаржниками 23.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак станом на час прийняття цього судового рішення, недоліки апеляційної скарги усунуто не було, судовий збір за її подання не сплачено, заяву про поновлення строку не подано.

У межах встановленого десятиденного строку, скаржники подали до суду заяву, у якій повторно виклали свої доводи щодо їх звільнення від сплати судового збору у даній справі як споживачів та навели свою позицію щодо необґрунтованості ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Суд апеляційної інстанції повторно наголошує, що у спірних публічних правовідносинах позивачі не є споживачами у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а тому положення цього закону, що стосуються пільг зі сплати судового збору, на них не поширюються.

Суд додатково зазначає, що правовий статус фізичної особи як споживача (у тому числі споживача фінансових послуг) нерозривно пов'язаний із її участю в особливих приватних (цивільних) правовідносинах з суб'єктами господарювання. Оскільки характер таких правовідносин є приватно-правовим, то на спори у таких правовідносинах не може розповсюджуватися юрисдикція адміністративних судів, який вирішує виключно публічно-правові спори.

Тобто статус споживача не розповсюджується на публічні правовідносини, у яких приймає участь фізична особа та суб'єкт владних повноважень, не залежно від того, чи має такий суб'єкт владних повноважень певний управлінський вплив на приватні правовідносини, у яких ця фізична особа має статус споживача.

Статус позивачів як споживачів фінансових послуг у відносинах з банком, який ліквідовано, не розповсюджується на них автоматично у всіх відносинах з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема щодо реалізації останнім владних управлінських функцій з виплати гарантованого Державною відшкодування коштів банківського вкладу.

За таких обставин, положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у даному випадку застосуванню не підлягає.

Щодо посилань позивачів на постанову Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у цивільній справі № 761/24881/16-ц, то колегія суддів наголошує на тому, що з огляду на характер спірних правовідносин та розгляд справи судом адміністративної юрисдикції, правові висновки суду касаційної інстанції у наведеній цивільній справі не підлягають застосуванню до даної адміністративної справи, про що вже наголошувалося в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Доводи скаржників про те, що даний спір є не публічним, а цивільно-правовим колегія суддів відхиляє, оскільки це питання не підлягає з'ясуванню на стадії вирішення питання відкриття апеляційного провадження на ухвалу суду першої інстанції про повернення апеляційної скарги.

Пов'язаність обставин, якими позивачі обґрунтовують апеляційну скаргу та свою позицію щодо пільг зі сплати судового збору за її подання, не є підставою вважати недоліки апеляційної скарги усунутими або такими, що не мали місце.

Згідно частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга, недоліки якої у встановлений судом строк усунуто не було, повертається скаржнику.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, у відкритті апеляційного провадження у даній справі слід відмовити, оскільки заяву про поновлення строку подано не було, а апеляційну скаргу необхідно повернути, оскільки скаржниками не було усунуто її недоліків.

Керуючись статтями 34, 169, 248, 256, 298, 299 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов