Справа № 182/1713/17(2-а/0182/293/2017)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 182/1713/17(2-а/0182/293/2017)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Першого заступника прокуратура Дніпропетровської області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року (суддя суду 1 інстанції Рунчева О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04.04.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за заявою позивача від 06.02.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 22,000 га на території Криничанської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для сінокосіння і випасання худоби, у відповідності до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_1 від 06.02.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 22,000га на території Криничанської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для сінокосіння і випасання худоби.

12.04.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в порядку доповнення, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за заявою позивача затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння і випасання худоби, площею 9,2824 га на території Криничанської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області;

- зобов`язати відповідача прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви позивача та погодити проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння і випасання худоби, площею 9,2824 га на території Криничанської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області;

- зобов`язати відповідача укласти договір оренди земельної ділянки площею 9,2824 га на території Криничанської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області НОМЕР_1 ) з ОСОБА_1

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26

квітня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння і випасання худоби, площею 9,2824 га на території Криничанської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Зобов`язано відповідача прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви ОСОБА_1 та погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння і випасання худоби, площею 9,2824 га на території Криничанської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Зобов`язано відповідача укласти з ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки, площею 9,2824 га на території Криничанської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що всупереч вимогам КАС України судом не досліджувався проект землеустрою, що підлягав погодженню, крім того, не досліджувались пояснювальна записка, рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування, акт приймання-передачі межових знаків на зберігання.

Також, на думку апелянта, суд першої інстанції задовольняючи позов ОСОБА_1 , зобов`язав відповідача погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння і випасання худоби, загальною площею 9,2824 га, тим самим позбавив відповідача права приймати рішення, яке відповідно до норм статті 186-1 Земельного кодексу України приймається ним на підставі адміністративного розсуду, - є дискреційним повноваженням суб`єкта владних повноважень.

Крім того, апелянт вважає, що приймаючи рішення про зобов`язання відповідача укласти з ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки, загальною площею 9,2824 га на території Криничанської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, суд першої інстанції діяв в порушення норм чинного законодавства, оскільки фактично позбавив права власника земельної ділянки на вільне волевиявлення в укладенні договору.

В судові засідання апеляційної інстанції позивач не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника прокуратури та відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.02.2017 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння і випасання худоби, площею 9,2824 га на території Криничанської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

До вказаної заяви позивачем додано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння і випасання худоби, площею 9,2824 га на території Криничанської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, складений ПП « ОСОБА_2 ». (а.с. 19-24)

Листом від 24.02.2017 за №Д-114/0-837/6-17 Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомив позивача, що проект землеустрою не відповідає вимогам законів на прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, зокрема, статті 50 Закону України «Про землеустрій», статті 34 Закону України «Про державний земельний кадастр», п. 75 Порядку введення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376, статті 37 Закону України «Про охорону земель» та п.3.5 Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 11.10.2011 №536, зокрема: склад проекту землеустрою не відповідає вимогам статті 50 ЗУ «Про землеустрій», відсутні матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування, відомість про обчислення площі земельної ділянки. Кадастровий номер земельної ділянки не відповідає вимогам статті 34 ЗУ «Про Державний земельний кадастр».

На підставі того, що подані позивачем разом із заявою документи не відповідають вимогам норм чинного законодавства, управління рекомендувало ОСОБА_1 звернутись до розробника документації для приведення проекту із землеустрою у відповідність до вимог чинного законодавства. (а.с. 25-26)

Положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені статтею 116 Земельного кодексу України.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України.

Згідно із частиною сьомою статті 188 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частин восьмої-дев`ятої статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

У свою чергу, частиною першою статті 186-1 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У відповідності до частини четвертої статті 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Частиною п`ятою статті 186-1 ЗК України передбачено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Згідно з частиною шостою статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною восьмою статті 186-1 ЗК України передбачено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Таким чином, статтею 186-1 ЗК України передбачено два альтернативні варіанти рішень у формі висновку, які можуть бути прийняті територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки: про затвердження цього проекту або про відмову в його затвердженні.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що позивачем до ГУ Держгеокадастру Дніпропеторовської області був поданий проект землеустрою в обсязі, передбаченому статтею 50 Закону України «Про землеустрій».

Проте, в матеріалах справи відсутній як сам проект землеустрою, який подавався позивачем на затвердження, так і документація до проекту, передбачені статтею 50 ЗУ «Про землеустрій» (пояснювальна записка, рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядкованого проектування, акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, тощо).

Отже судом першої інстанції зроблено висновки без дослідження доказів, що підлягають дослідженню.

З огляду на встановлені обставини, висновки суду першої інстанції про відповідність поданих позивачем документі на затвердження нормам законодавства, є безпідставними.

На виконання вимог ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2019, ОСОБА_1 надано заяву відповідно до змісту якої позивач повідомляє про неможливість виконати ухвалу про витребування доказів, у зв`язку з тим, що копії затребуваного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у позивача не збереглись. (а.с. 175)

Зважаючи на те, що позивач не спростував факту порушень, зазначених у листі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 24.02.2017 за №Д-1141/0-837/6-17, не усунув вказані порушення та повторно не звертався до відповідача з приводу затвердження документації із землеустрою, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що у відповідності до статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокуратура Дніпропетровської області - задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з 11.04.2019 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко