Справа № 140/957/19
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року 14:43 ЛуцькСправа № 140/957/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко І.П.,

представника позивача Осадовського Р.Е.,

представника відповідача Нівчика А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "МЕГА ТОН" до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "МЕГА ТОН" (далі ПП "МЕГА ТОН", підприємство, платник податків) звернулось із позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, контролюючий орган) про скасування податкових повідомлень-рішень від 28 січня 2019 року №, №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету ПП "МЕГА ТОН" за жовтень-грудень 2017 року, січень-квітень 2018 року складено акт № 26730/03-20-51/37029340 від 22 грудня 2018 року. Відповідно до висновків вказаного акту, контролюючим органом установлено порушення платником податків пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (далі ПК України) несвоєчасна сплата узгоджених сум податкового зобов`язання по податку на додану вартість протягом граничних строків, за що передбачена відповідальність відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України.

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 28 січня 2019 року №, яким за затримку сплати грошового зобов`язання у сумі 73 685 грн, позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20%, що становить 14 737 грн; податкове повідомлення-рішення від 28 січня 2019 року №, яким за затримку сплати грошового зобов`язання у сумі 55 039 грн 60 коп., позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10%, що становить 5 503 грн 96 коп.

ПП "МЕГА ТОН" уважає податкові повідомлення-рішення від 28 січня 2019 року №, № незаконними з огляду на те, що порушення термінів сплати грошових зобов`язань було зумовлене прийняттям ГУ ДФС у Волинській області неправомірного податкового повідомлення-рішення від 06 жовтня 2017 року. Судове рішення, яким скасовано податкове повідомлення-рішення від 06 жовтня 2017 року за № набрало законної сили 29 серпня 2018 року. Однак, контролюючий орган, відніс нараховане грошове зобов`язання у податковому повідомленні-рішенні від 06 жовтня 2017 року до простроченого, а тому усі наступні платежі з податку на додану вартість спрямовувались на погашення такого податкового боргу. У зв`язку із наведеним у ПП "МЕГА ТОН" виникла заборгованість по сплаті поточних грошових зобов`язань.

Водночас, у відповідності до вимог пункту 54.7 статті 54 ПК України пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Позивач стверджує, що штрафні санкції нараховані на суму грошового зобов`язання, скасованого за результатами судового оскарження, підлягають скасуванню також.

У відзиві на позов від 19 квітня 2019 року (арк. спр. 35-38) представник відповідача проти позову заперечив. Свої доводи обґрунтовував тим, що 17 жовтня 2017 року було винесено податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з ПДВ у сумі 63 073 грн. Сума, визначена вказаним податковим повідомленням-рішенням, набула статусу податкового боргу 01 листопада 2017 року і була внесена в облікову картку платника. Сплачені підприємством кошти спрямовувались у погашення податкового боргу, як цього вимагає пункт 87.9 статті 87 ПК України.

На підставі пункту 126 статті 126 Податкового кодексу України у зв`язку із простроченням сплати узгоджених сум грошового зобов`язання по ПДВ, до позивача правомірно застосовано штраф у розмірі 10, 20 відсотків погашеної суми податкового боргу та прийнято оскаржені податкові повідомлення-рішення від 28 січня 2019 року №, №.

Керуючись наведеним відповідач просив у позові відмовити.

У додаткових поясненнях від 06 травня 2019 року представник ГУ ДФС у Волинській області заперечив проти відшкодування витрат на правничу допомогу на користь позивача з огляду на ненадання достатніх доказів понесення таких витрат підприємством (арк. спр. 49-50).

Ухвалою судді від 08 квітня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справ за даним позовом. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін на 06 травня 2019 року (арк. спр. 1). Із метою надання представником відповідача додаткових доказів по справі 06 травня 2019 року у її розгляді було оголошено перерву до 15 травня 2019 року ( арк. спр. 51-52).

У судовому засіданні 15 травня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 28 січня 2019 року №, №.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на підстави, зазначені у відзиві на позов.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ГУ ДФС у Волинській області 22 грудня 2018 року провело перевірку своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету Приватним підприємством «МЕГА ТОН» за жовтень-грудень 2017 року, січень-квітень 2018 року на підставі податкових декларацій з податку на додану вартість. За результатом вказаної перевірки складено акт № 26730/03-20-51/37029340 від 22 грудня 2018 року (арк. спр. 7-9), відповідно до висновку якого контролюючий орган установив порушення пункту 57.1 статті 57 ПК України протягом граничних строків підприємство несвоєчасно сплачувало узгоджену суму податкового зобов`язання по податку на додану вартість (виявлено затримку сплати сум до 30 днів та більше 30 днів).

При цьому, узгодженою сумою грошового зобов`язання по сплаті ПДВ відповідач вважав суму, визначену податковим повідомленням-рішенням № від 06 жовтня 2017 року (63 073 грн).

Як установлено, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року, в адміністративній справі № 803/325/18 за позовом Приватного підприємства "МЕГА ТОН" до Головного управління ДФС у Волинській області про скасування податкового повідомлення-рішення визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 06 жовтня 2017 року № (арк. спр. 16-18). Отже, судове рішення у вказаній адміністративній справі набрало законної сили від 29 серпня 2018 року, у касаційному порядку не оскаржувалось.

На підставі акта перевірки № 26730/03-20-51/37029340 від 22 грудня 2018 року ГУ ДФС у Волинській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 28 січня 2019 року № про застосування до позивача штрафу на підставі статей 122, 126 ПК України за затримку на 85, 62, 52 календарних днів узгоджених сум грошового зобов`язання із ПДВ у розмірі 20%, що становить 14 737 грн; податкове повідомлення-рішення від 28 січня 2019 року № про застосування до позивача штрафу на підставі статей 122, 126 ПК України за затримку на 27, 24, 3 календарних днів узгоджених сум грошового зобов`язання із ПДВ у розмірі 10%, що становить 5 503 грн 96 коп. (арк. спр. 10, 12).

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями від 28 січня 2019 року, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірності оскаржуваних в даній адміністративній справі рішень, з огляду на таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Як визначено пунктом 56.18 статті 56 цього ж Кодексу з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (у межах 1095 днів), платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: - при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; - при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (пункт 126.1 статті 126 Податкового кодексу України).

Як установлено судом, позивач у даній адміністративній справі оскаржує податкові повідомлення-рішення від 28 січня 2019 року, якими його зобов`язано сплатити штраф у сумі 14 737 грн, 5 503 грн відповідно, за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з ПДВ по податковому повідомленню-рішенню № від 06 жовтня 2017 року. При цьому, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року, яке набрало законної сили 29 серпня 2018 року, в адміністративній справі № 803/325/18 податкове повідомлення-рішення № від 06 жовтня 2017 року скасоване.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, із урахуванням вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 56.18 статті 56, статті 102 ПК України, грошове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням № від 06 жовтня 2017 року до дня набрання судовим рішенням законної сили уважалось неузгодженим, а з 29 серпня 2018 року таке грошове зобов`язання є скасованим. При цьому, правомірність його скасування при розгляді даного адміністративного спору доказуванню не підлягає.

Пунктом 57.4 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

З огляду на встановлені у даній адміністративній справі обставини та відповідно до вимог пунктом 57.4 статті 57 ПК України, у ГУ ДФС у Волинській області з 29 серпня 2018 року виник обов`язок щодо зарахування сплачених позивачем сум на погашення штрафних санкцій (скасованих за результатами судового оскарження) в рахунок погашення податкового боргу.

При цьому суд уважає безпідставним посилання контролюючого органу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 802/777/16-а, якою визначено, що розстрочення сплати податкового боргу не звільняє платника податків від відповідальності у вигляді штрафних санкцій.

Суд звертає увагу, що в адміністративній справі, яка розглядається, визначене контролюючим органом грошове зобов`язання не має статусу податкового боргу, оскільки скасоване у судовому порядку. Водночас, черговість спрямування коштів, сплачених платником податків у разі наявності податкового боргу, не є предметом даного адміністративного спору.

На переконання суду, вимоги контролюючого органу щодо сплати платником податків штрафних санкцій за порушення граничних строків погашення протиправно визначеного та скасованого у судовому порядку грошового зобов`язання суперечать принципам верховенства права та основним засадам податкового законодавства України.

Беручи до уваги, що судовим рішенням скасовано податкове повідомлення-рішення № від 06 жовтня 2017 року, на підставі якого позивачу визначено суму податкового зобов`язання з ПДВ, та вимоги пункту 57.4 статті 57 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 28 січня 2019 року №, №, якими до платника податків застосовано штрафні санкції за порушення строків сплати скасованого грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція викладену у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 810/1720/17.

Відтак, оскаржені податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про протиправність і скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 3 842 грн, сплачений на підставі платіжного доручення № 78 від 29 березня 2019 року (арк. спр. 2).

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства "МЕГА ТОН" (45244, Волинська область, Ківерцівський район, село Дачне, вулиця Залізнична, 7, ідентифікаційний код юридичної особи 37029340) до Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 39400859) про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 28 січня 2019 року № .

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 28 січня 2019 року № .

Стягнути на користь Приватного підприємства "МЕГА ТОН" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір у сумі 3 842 грн (три тисячі вісімсот сорок дві грн).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повне судове рішення складено 20 травня 2019 року.