Справа № 823/2393/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2018-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2393/18 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ісаєнко Ю.А., Файдюка В.В.

за участю секретаря: Рагімової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області про визнання протиправним рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2-ї групи інвалідності та зобов`язання повторно розглянути заяву, призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області, в якому просила:

- визнати протиправною відмову у призначенні їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016;

- зобов`язати відповідача розглянути її заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016;

- зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності в розмірі, визначеному підпунктом "б" пункту 3 частини 1 статті 99 Закону України №580-VІІІ від 02.07.2015 "Про Національну поліцію" (300 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату) відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити даний позов у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не повно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Згідно із ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, за даними довідки Головного управління Національної поліції України в Черкаській області №12/18-4-431 від 05.01.2018 позивач ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ України в період з 20.11.2000 по 06.11.2015 та в Національній поліції в період з 07.11.2015 по 22.12.2017.

За даними акту про нещасний випадок (поранення) ОСОБА_1 , затвердженим начальником Золотоніського МРВ УМВС України в Черкаській області 18.10.2003, вбачається, що 11.09.2003 о 24 год. 00 хв. в м. Золотоноша на перехресті вул. Шевченка та вул. Богуна при проведенні оперативного відпрацювання, рухаючись на службовому автомобілі сталася дорожньо-транчпртна пригода (далі - ДТП), при якій позивачка отримала ушкодження у вигляді шийно-краніальної травми, струсу головного мозку; згідно з висновком, що міститься у вказаному акті, нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку і громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю.

Згідно з висновком за матеріалами службового розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди майором міліції ОСОБА_2 .- старшим оперуповноваженим ВКР та старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 - оперуповноваженим ВКР від 15.09.2003 тілесні ушкодження у вигляді шийно-краніальної травми, струсу головного мозку були отримані позивачкою під час проходження служби та при виконанні службових обов`язків.

13.05.2016 позивачка звернулась до ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області з рапортом про проведення службового розслідування нещасного випадку, який стався з нею 11.09.2003 при виконанні службових обов`язків.

Наказом Золотоніського МВ (з обслуговування м. Золотоноша та Золотоніського району) УМВС України в Черкаській області від 26.05.2016 №313 створено комісію по проведенню розслідування за фактом нещасного випадку, що стався з позивачем, за результатами якого складені акти форми Н-1 та форми Н-5.

Згідно з актом розслідування нещасного випадку (аварії) №13 від 27.05.2016 форми Н-5, вбачається, що 11.09.2003 близько 24 години службовий автомобіль Золотоніського МРВ УМВС України в Черкаській області марки «ВАЗ-2016», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням оперуповноваженого відділення карного розшуку вказаного підрозділу - лейтенанта міліції ОСОБА_3 рухався по вул. Шевченка, повертаючись до місця дислокації після проведення оперативно-профілактичного відпрацювання, пов`язаного з проведенням операції "Зброя-Вибухівка", про що свідчить відповідне розпорядження начальника Золотоніського МРВ УМВС від 10.09.2003 №74. В автомобілі знаходилися співробітники відділення карного розшуку, а саме: старший оперуповноважений ВКР майор міліції ОСОБА_2 та оперуповноважений ВКР старший лейтенант міліції ОСОБА_1 . На перехресті вулиць Шевченка - Івана Богуна в м. Золотоноша водій автомобіля марки «Фольксваген-Гольф», д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_4 , рухаючись у попутному напрямку, порушуючи вимоги п. 29а Правил дорожнього руху (перебував за кермом у стані алкогольного сп`яніння), чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України та здійснив зіткнення зі службовим автомобілем Золотоніського МРВ УМВС марки «ВАЗ-2106», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого оперуповноважений ВКР лейтенант міліції ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно з висновком комісії (пункт 6.1 акта про нещасний випадок №13 від 27.05.2016 форми Н-5) нещасний випадок, який трапився з позивачем, підпадає під дію п. 3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, тому комісія визнає, що нещасний випадок стався в період проходження позивачем служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю, а саме внаслідок безпосереднього впливу правопорушника у зв`язку з невиконанням ним правил дорожнього руху, що знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. На такий випадок складається акт по формі Н-1.

Згідно з актом про нещасний випадок (поранення) підполковника ОСОБА_1 від 27.07.2016 форми Н-1, 11.09.2003 о 24 год. 00 хв. на перехресті вулиць Шевченка-Івана Богуна в м. Золотоноша Черкаської області з позивачем стався нещасний випадок в період проходження служби при виконанні обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю.

15 грудня 2017 року обласна МСЕК №1 встановила позивачу 2 групу інвалідності; причина інвалідності - травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків (довідка до акта огляду МСЕК серія 12 ААА №877260 від 15.12.2017).

19 грудня 2017 року медична (військово-лікарська) комісія Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області" здійснила медичний огляд підполковника поліції ОСОБА_1, за наслідками якого було встановлено, що травма, пов`язана з виконанням позивачем службових обов`язків, акт Н-1 № 14 від 27.05.2016); захворювання, пов`язані з проходженням служби в поліції; непридатна до служби в поліції (свідоцтво про хворобу №429 від 19.12.2017).

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 22.12.2017 №365 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 - начальника сектору кадрового забезпечення Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції, 22 грудня 2017 року звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).

23 лютого 2018 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Згідно з доповідною запискою головного спеціаліста з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області від 24.04.2018 №066/31/6-2018 під час перевірки матеріалів розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 11.09.2003, встановлено, що відповідно до пояснення лейтенанта міліції ОСОБА_3 (водій) 11.09.2003 останній разом з майором міліції ОСОБА_2 та старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 в вечірній час проводили відпрацювання міста Золотоноша згідно розпорядження про переведення особового складу Золотоніського МРВ УМВС України в Черкаській області на посилений варіант несення служби від 10.09.2003 №74, відповідно до якого робочий день розпочинався з 07 год. 00 хв. і закінчувався о 21 год. 00 хв. Згідно з поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (від 12.09.2003), повертаючись додому після роботи на службовому автомобілі ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Золотоноша потрапили в ДТП. Однак в актах за формою Н-1 №14 від 27.05.2016 та Н-5 від 27.05.2016 зазначено, що працівники міліції повертались до місця дислокації після проведення оперативно-профілактичного відпрацювання. Вказаним встановлено, що робочий день працівників міліції закінчився о 21 год. 00 хв., проте ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 поверталися додому на службовому автомобілі о 24 год. Правові підстави для використання автомобіля після закінчення робочого дня у власних цілях (проїзд додому) відсутні, нещасний випадок слід кваліфікувати як такий, що стався в період проходження служби не при виконанні службових обов`язків. Таким чином, достовірність актів за формою Н-1 №14 від 27.05.2016, Н-5 від 27.05.2016 та правильність кваліфікації нещасного випадку, що стався з позивачем, не підтверджена.

25 травня 2018 року начальником ГУНП в Черкаській області затверджено висновок, яким відповідно до п. 2 розділу 4 наказу МВС України від 11.01.2016 №4 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського" одноразову грошову допомогу позивачу не призначено.

Листом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 25.05.2018 №29/Ч-82 ГУНП в Черкаській області повідомлено позивача про відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги в результаті визначення інвалідності, з огляду на те, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 11.09.2003, не підпадає під кваліфікацію такого, що стався у період проходження служби при виконанні службових обов`язків, достовірність акта розслідування нещасного випадку та акта про причини і обставини травмування, не підтверджені.

Вказане стало підставою для звернення позивача з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII (надалі за текстом - «Закон № 565-XII») у разі інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з прийняттям Закону України від 13 лютого 2015 року "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" Кабінет Міністрів України постановою від 21 жовтня 2015 року № 850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції (далі по тексту - Порядок № 850).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850, грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 2 Порядку № 850).

Разом з тим, 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі за текстом - "Закон № 580-VIII").

Згідно пунктом 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон № 565-XII.

Водночас, за змістом пункту 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.

Згідно із частиною другою статті 97 Закону № 580-VIII, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті чи втрати працездатності поліцейського) встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону № 580-VIII, наказом Міністерством внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Наказом МВС від 12 вересня 2016 року № 916, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 1277/29409 від 22 вересня 2016 року, пункт 5 Розділу 1 Порядку № 4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Порядку № 4, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку №4).

За змістом підпункту "б" пункту 3 частини першої статті 99 Закону № 580-VIII, поліцейським, яким внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції встановлено II групу інвалідності розмір одноразової грошової допомоги складає 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII, одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Таким чином, зазначене положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1. інвалідності повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2. інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3. причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції

Разом з тим, п. 1 р. ІІ цього Порядку № 4 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Формування пакета документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії (п.1 р. ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського).

Пунктом 3 р. ІІІ вказаного Порядку №4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського. У разі коли такий орган ліквідовано, заява подається до органу за місцем зберігання особової справи.

Відповідно до п. 5 р. III наведеного Порядку № 4, для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Пунктом 1 р. IV наведеного Порядку №4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно п.2 р. IV вказаного Порядку № 4, керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п`ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 № 916, який набрав чинності 07.10.2016, внесено до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського таку зміну: пункт 5 розділу I доповнено підпунктом 4 такого змісту: « 4) пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.».

Отже, згідно пп. 4 п. 5 «Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» значення термінів, що визначають випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

З аналізу наведених норм вбачається, що законодавством встановлено чіткий механізм дій, що передують виплаті одноразової грошової допомоги, зокрема, за наслідком надходження до голови Національної поліції (керівника міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського заяви (рапорту) про виплату одноразової грошової допомоги з відповідними документами, фінансові підрозділи в десятиденний строк готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, який підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходив службу поліцейський, який, в подальшому, затверджує/відмовляє начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій (у міжрегіональних органах Національної поліції), після чого керівник такого органу у п`ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Як уже зазначалося, 11.09.2003 о 24 год. 00 хв. в місті Золотоноша, Черкаської області на перехресті вулиць Шевченка - Богуна при проведенні оперативного відпрацювання, позивач ОСОБА_1 рухаючись в службовому автомобілі, потрапила в ДТП, у зв`язку з чим отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Дана обставина зафіксована в акті про нещасний випадок (поранення) ОСОБА_1 , затвердженому начальником Золотоніського МРВ УМВС України в Черкаській області 18 жовтня 2003 року.

Згідно наказу Золотоніського МВ (з обслуговування м. Золотоноша та Золотоніського району) УМВС України в Черкаській області від 26.05.2016 №313 було створено комісію по проведенню розслідування за фактом нещасного випадку, що стався з позивачем.

Крім того, за результатом медичного огляду підполковника поліції ОСОБА_1 , проведеного 19 грудня 2017 року медичною (військово-лікарська) комісією Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області", встановлено, що травма позивача, пов`язана з виконанням службових обов`язків, акт Н-1 № 14 від 27.05.2016); захворювання, пов`язані з проходженням служби в поліції; непридатна до служби в поліції (свідоцтво про хворобу №429 від 19.12.2017).

За фактом отримання позивачем травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, було складено акти за формою Н-1 №14 від 27.05.2016 та Н-5 від 27.05.2016, в яких серед іншого зазначено, що нещасний випадок слід кваліфікувати як такий, що стався в період проходження позивачем служби не при виконанні службових обов`язків. Підставою для цього стало те, що службовий автомобіль, в якому перебувала позивачка, повертався до місця дислокації вже після закінчення робочого дня, тривалість якого встановлювалася з 07 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв.

Проте, як свідчать матеріали даної справи, за результатом медичного огляду підполковника поліції ОСОБА_1, проведеного 19 грудня 2017 року медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області", вбачається, що травма позивача, пов`язана саме з виконанням нею службових обов`язків, акт Н-1 № 14 від 27.05.2016); захворювання, пов`язані з проходженням позивачем служби в поліції; непридатна до служби в поліції (свідоцтво про хворобу №429 від 19.12.2017).

Крім того, як уже зазначалося, 15 грудня 2017 року обласна МСЕК №1 встановила ОСОБА_1 2 групу інвалідності; причина інвалідності - травма, пов`язана з виконанням нею службових обов`язків.

Отже, з наведеного вбачається, що інвалідність позивачки пов`язана з виконанням нею службових обов`язків, що в свою чергу підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААА №877260 від 15.12.2017.

Зазначена довідка є належним підтвердженням отримання інвалідності під час проходження служби, у зв`язку з чим доводи відповідача про те, що акти про нещасний випадок за формою Н-1 № 14 від 27.05.2016 та Н-5 від 27.05.2016 не підтверджують той факт, що інвалідність настала внаслідок виконання службових обов`язків, є помилковими.

Зважаючи на те, що позивачем при зверненні до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги були подані всі передбачені Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, документи та враховуючи підтвердження зв`язку інвалідності з виконанням службових обов`язків, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Що стосується позову в частині вимог про зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачці одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням їй 2 групи інвалідності в розмірі, визначеному підпунктом "б" пункту 3 частини 1 статті 99 Закону України №580-VІІІ від 02.07.2015 "Про Національну поліцію" (300 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату) відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Здійснюючи судочинство, Європейський суд неодноразово аналізував межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.

Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 у справі «Волохи проти України» при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. «…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

Отже, як вбачається з наведених судових рішень, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з у рахуванням принципу верховенства права.

Колегія суддів звертає увагу також на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим законодавством критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині вимог.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права призвели до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року скасувати повністю.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції України в Черкаській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Черкаській області розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 та Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про національну поліцію".

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ісаєнко Ю.А.

Суддя Файдюк В.В.