Справа № 160/8600/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2019 року м. Дніпросправа № 160/8600/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Іванова С.М.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.

за участю: представника позивача: ОСОБА_1 ;

представника відповідача: Лепши Марини Юріївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Нашаш ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 (суддя Олійник В.М.)

у справі за позовом Нашаш ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 , звернувся 16.11.2018 року до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (позов уточнено та доповнено 23.11.2018 року (а.с. 26-30)), в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 59 від 09.10.2018 р. про скасування дозволу на імміграцію в Україні, рішення №52 від 08.08.2018 р. про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання та рішення №41 від 08.08.2018 р. про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні.

Позов обґрунтовано тим, що він є батьком громадянина України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Маючи дозвіл на тимчасове проживання на території України, позивач звернувся до Державної міграційної служби за отриманням дозволу на імміграцію в Україну. Індустріальним районним відділом Державної міграційної служби України позивачу було надано дозвіл на імміграцію в Україну, який було надіслано до Новокодацького районного відділу у м. Дніпрі державної міграційної служби України із заявою та копією необхідних документів. На час проживання у Нашаш ОСОБА_2 було вилучено оригінал посвідчення на тимчасове проживання. 17.08.2018 р. Нашаш ОСОБА_2 отримав рішення №52 від 08.08.2018 р. про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання та рішення №41 від 08.08.2018 р. про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні. 09.10.2018 р. Головним Управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за № 59 було прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україні на підставі пункту 3 та 4 статті 12 Закону України Про імміграцію. Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями, подав скаргу до Державної Міграційної Служби України. 12.08.2018 р. листом № 8.1-6517/2-18 ДМС України позивача повідомили, що 08.08.2018 р. ГУ ДМС в Дніпропетровській обл. було прийнято рішення про скасування вказаної посвідки на тимчасове проживання на підставі листа Амур-Нижньодніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, оскільки дії Нашаш ОСОБА_2 загрожують громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні. Позивач вважає, що рішення відповідача прийняті з порушенням нормативного порядку, а саме, без здійснення перевірки щодо достовірності інформації ініціаторів подання та додаткового зібрання доказів на їх підтвердження або спростування; не забезпечено позивачу можливості надати пояснення щодо підстав скасування дозволу на імміграцію в Україну, чим порушено його право на участь в розгляді вказаного питання. Зазначає, що вказане подання не є безумовною підставою для скасування дозволу на імміграцію в Україну, а носить рекомендаційний характер, тому відповідач повинен був не тільки вивчити, але й перевірити інформацію ініціаторів такого подання шляхом отримання додаткової інформації як від ініціатора подання, так і від інших органів, а також запросити для надання пояснень позивача. Посилається на те, що подання Амур-Нижньодніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, не містить жодних доказів вчинення позивачем протиправних дій, які створюють загрозу національній безпеці і громадському порядку України, а тому дії відповідача по скасуванню оскаржуваного рішення фактично призвели до безпідставного позбавлення гарантованого Конституцією України права громадянина іншої держави на постійне проживання в Україні за відсутності доведеного у відповідності до чинного законодавства факту порушення, визначеного пунктами 3, 4 частини першої статті 12 Закону України "Про імміграцію".

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що перебування позивача на території України дійсно створює загрозу громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні. Законодавство України зобов`язує іноземців та осіб без громадянства неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави. Рішення відповідача щодо скасування дозволу на імміграцію в Україні відносно ОСОБА_3 прийняті на підставі подання поліції про кримінальне провадження щодо Нашаш ОСОБА_2 , яке передбачене ч. 1 ст. 126 КК України (побої і мордування).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що відносно позивача відсутні кримінальні справи, що підтверджується довідкою про несудимість. Зазначає, що колишня дружина позивача та члени її сім`ї умисно діють з метою видворення і Нашаш ОСОБА_2 щоб не ділити майно. Вважає, що колишня дружина підробила медичні документи щодо її побиття. Зазначає, що він не вчиняв терористичних дій та не відбував покарання в Ізраїлі, оскільки було б неможливо перетинати кордон держав Ізраїль та Палестина при звинуваченні в тероризмі. Посилається на рішення Європейського суду з прав людини, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування».

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Посилається на те, що 28.07.2018 року Нашаш ОСОБА_2 було надано дозвіл на імміграцію в Україну та 31.07.2018 року надійшла заява ОСОБА_3 для оформлення посвідки на постійне проживання в Україні. Однак, 02.08.2018 року надійшло подання поліції, в якому повідомлено, що 02.08.2018 року слідчим відділом зареєстровано матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України (побої і мордування). Під час проведення досудового розслідування за скоєння вказаного кримінального правопорушення встановлено громадянина Палестини Нашаш ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 09.10.208 року відповідачем прийнято рішення №59 про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну на підставі п. 3,4 ЗУ «Про імміграцію», а саме: дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні та це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України. Вказане рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну вручене під особистий підпис ОСОБА_3 25.10.2018. Зазначає, що матеріали справи містять лист матері колишньої дружини позивача, який адресований Міністру внутрішніх справ України, звернення до Президента України, обласної поліції, обласної прокуратури, до Державної міграційної служби з клопотанням про можливість скасування посвідки на тимчасову перебування позивача та не надання постійної посвідки і депортації Нашаш ОСОБА_2 до Палестини у зв`язку з його неправдивими свідченнями стосовно його кримінального минулого та його протиправними діями стосовно колишньої дружини та її сім`ї. В листі зазначено, що ОСОБА_3 був засуджений та відбував покарання на території Ізраїлю за статтею навмисні терористичні дії. 29.09.2018 року та 11.11.2018 року позивач здійснив напади на колишню дружину ( ОСОБА_5 ) із нанесенням тілесних ушкоджень, а також постійно переслідує та здійснює погрози фізичною розправою. За даними медичної документації у ОСОБА_5 встановлені клінічні діагнози: забій, травматизація зв`язкового апарату шийного відділу хребта, забій грудного відділу хребта.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Надав пояснення аналогічні, викладеним в апеляційній скарзі. Також представник позивача зазначила, що Нашаш ОСОБА_2 прибув в Україну в 2015 році для навчання, на даний час працює в Україні таксистом, одружився на громадянці України, в шлюбі народилася дитина в 2016 році, на даний час позивач розлучений. Вважає, що колишня дружина позивача підробила медичні документи, а відповідач неправомірно прийняв рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україні.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Суду пояснив, що рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україні прийняте на підставі подання поліції про реєстрацію кримінального провадження відносно ОСОБА_3 Вважає, що дії Нашаш ОСОБА_2 створюють загрозу громадському порядку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особа без громадянства, уродженець Палестини, прибув в Україну в 2015 році з метою навчання та постійного проживання.

18 серпня 2016 року позивача було документовано посвідкою на тимчасове проживання в Україні сер. ТР 118287 строк дії до 31 липня 2017 року, яку було у подальшому продовжено до 16 лютого 2019 року.

28 липня 2018 року рішенням Індустріального РВ у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області № 12 громадянину Нашаш ОСОБА_2 надано дозвіл на імміграцію в Україну. 31 липня 2018 року позивач отримав копію рішення про надання дозволу.

31 липня 2018 року до ГУДМС України в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_3 для оформлення посвідки на постійне проживання в Україні.

02.08.2018 за вхідним № 45.1/4426 до ГУДМС України в Дніпропетровській області надійшло подання від Амур-Нижньодніпровського відділення поліції в Дніпропетровській області, у якому повідомляється, що 02.08.2018 року слідчим відділом Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001477, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України. (Побої і мордування) Під час проведення досудового розслідування за скоєння вказаного кримінального правопорушення було встановлено громадянина Палестини Нашаш ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08 серпня 2018 року на виконання вимог п.п. 4 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 322, та на підставі вищевказаного подання ГУДМС України в Дніпропетровській області скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні ТР № НОМЕР_1 від 18.08.2016, терміном дії до 16.02.2019 року, що видана на ім`я особи без громадянства Нашаш ОСОБА_2 .

Того ж дня ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийнято рішення № 52 про відмову в оформленні Нашаш ОСОБА_2 посвідки на постійне проживання на підставі підпункту 7 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 321.

8 жовтня 2018 року ГУДМС України в Дніпропетровській області було прийнято рішення № 59 про скасування Нашаш ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Палестина), дозволу на імміграцію в Україну на підставі пунктів 3, 4 Закону України Про імміграцію, а саме: дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні та це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Конституції України, Закону України Про імміграцію №2491-ІІІ від 07.06.2001 року, Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, норми Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, колегія суддів апеляційної інстанції оглянула оригінал паспорту позивача ОСОБА_3 (Палестина), копія якого знаходиться в матеріалах справи, зазначений документ дійсний до 08.01.2023 року, дата видачі 09.01.2018 (а.с. 16-18).

Згідно матеріалів справи позивач Нашаш ОСОБА_2 проживає в м. Дніпро, АДРЕСА_1 а саме таку копію сторінки документу надано до позовної заяви (а.с. 8); при цьому, в позові та апеляційній скарзі зазначено лише фактична адреса позивача: 49000 АДРЕСА_2 м. Дніпро с/т Золотий ренет №5-114 (а.с. 5, 26, 98).

Натомість, матеріали, що надані відповідачем вказують, що ОСОБА_3 знято з реєстрації місця проживання (м. АДРЕСА_1 ) 28.12.2017 року (а.с. 59). Отже, на час подачі позовної заяви (16.11.2018) позивач ОСОБА_3 вже не був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Водночас, в Посвідці на тимчасове проживання ОСОБА_3 (ТР 118287) зазначено, що місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 59, 60).

Матеріали справи містять копію картки платника податків НОМЕР_2 (а.с. 9), згідно Свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 (особа без громадянства) є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мати дитини - ОСОБА_5 громадянка України (а.с. 10); згідно довідки №102/17, дитини ОСОБА_4 є громадянином України з моменту його народження (а.с. 62).

Між позивачем Нашаш ОСОБА_2 (особа без громадянства, ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження ОСОБА_6 ) та ОСОБА_5 (громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження Республіка Естонія, місто Таллінн) зареєстровано шлюб 20.07.2016 року (а.с. 63).

Шлюб розірвано згідно з рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2018 року (а.с. 84).

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що позивач ОСОБА_3 приїхав в Україну з метою навчання, навчався в Україні та на даний час навчання завершив. Однак, матеріали справи не містять підтверджень щодо навчання позивача або завершення навчання в Україні, отже суд не може встановити такі обставини; матеріали справи не містять також даних щодо роботи Нашаш ОСОБА_2 в Україні, тому суд також не може встановити зазначені обставини.

Матеріали справи містять копію довідки Міністерства внутрішніх справ України, згідно якої зазначено, що за обліками МВС Нашаш ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Бейт-Джала Палестина на території України станом на 11.02.2019 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має, та в розшуку не перебуває (а.с. 112).

Матеріали справи містять переклад з арабської мови на українську мову довідку від 11/01/2018 року про не судимість пана ОСОБА_7 а Палестинській судовій системі (а.с. 111).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно Посвідки на тимчасове проживання (а.с. 59) ім`я позивача зазначено як ОСОБА_3 , натомість в копії довідки, що міститься в матеріалах справи ім`я особи зазначено як ОСОБА_7 , який має палестинське посвідчення № 907303549; при цьому, такий же номер (№ 907303549) зазначено в паспорті ОСОБА_3 (а.с. 16), однак, на вимогу суду не надано оригінал довідки від 11/01/2018 року (а.с. 111).

18 серпня 2016 року позивача було документовано посвідкою на тимчасове проживання в Україні сер. ТР 118287 строк дії до 31 липня 2017 року, яку було у подальшому продовжено до 16 лютого 2019 року.

15.03.2018 року Нашаш ОСОБА_2 звернувся до Індустріального РВ у місті Дніпро ГУДМС України в Дніпропетровській області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України Про імміграцію, має право на перебування в Україні оскільки є батьком громадянина України.

Вказаною правовою нормою передбачено, що дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається: одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України.

Відповідно до статті 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

При цьому умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначено Законом України від 7 червня 2001 року №2491-ІІІ Про імміграцію, а процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну (далі - іммігранти), поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі - провадження у справах з питань імміграції), а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію - Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 року № 1983 (далі - Порядок №1983).

Згідно пункту 14 Порядку № 1983 Індустріальним РВ у місті Дніпро ГУДМС України в Дніпропетровській області було направлено відповідні запити відносно громадянина Нашаш ОСОБА_2 до регіональних органів СБУ, ОСОБА_8 , Держприкордонслужби та Національної поліції.

28 липня 2018 року, після проведення визначених імміграційним законодавством перевірок, Індустріальним РВ у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області, у зв`язку із не виявленням підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію було підготовлено висновок щодо надання особі без громадянства (Палестина) Нашаш Адел ОСОБА_9 . дозволу на імміграцію в Україну.

28 липня 2018 року рішенням Індустріального РВ у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області № 12 громадянину Нашаш ОСОБА_2 надано дозвіл на імміграцію в Україну.

31 липня 2018 року до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_3 для оформлення посвідки на постійне проживання в Україні.

Однак, 02.08.2018 за вхідним № 45.1/4426 до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області надійшло подання від Амур-Нижньодніпровського відділення поліції в Дніпропетровській області, в якому повідомляється, що 02.08.2018 року слідчим відділом Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001477, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України. (побої і мордування) Під час проведення досудового розслідування за скоєння вказаного кримінального правопорушення було встановлено громадянина Палестини Нашаш ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08 серпня 2018 року на виконання вимог пп. 4 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 321, та на підставі вищевказаного подання ГУДМС України в Дніпропетровській області скасовано посвідку на тимчасове проживання в Україні ТР № 118287 від 18.08.2016 р., терміном дії до 16.02.2019 року, яка видана на ім`я особи без громадянства Нашаш Адел ОСОБА_9 .

8 серпня 2018 року відповідачем прийнято рішення № 52 про відмову в оформленні позивачу посвідки на постійне проживання на підставі підпункту 7 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 р. № 321 (далі Порядок №321).

Відповідно до пп. 7 п. 62 Порядку №321 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця та особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

Отже вказана норма встановлює, що відповідний орган ДМС відмовляє в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця та особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України.

При цьому, матеріали справи підтверджують, що відповідачем отримано від Національної поліції інформацію (подання), що Нашаш ОСОБА_2 вчиняє відносно ОСОБА_5 побої та насильницькі дії у зв`язку з чим зареєстровано матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001477 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України (побої та мордування) (а.с. 71-72).

Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку № 1983 дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Так, питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України Про імміграцію, що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Таким чином, на виконання вищезазначених вимог Порядку № 1983, відповідачем було складено обґрунтований висновок щодо скасування рішення Індустріального РВ у місті Дніпрі ГУДМС України в Дніпропетровській області № 12 про надання громадянину Нашаш ОСОБА_2 дозволу на імміграцію в Україну.

09 жовтня 2018 року відповідачем прийнято рішення № 59 про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну на підставі пунктів 3, 4 Закону України Про імміграцію, а саме: дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні та це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України (а.с. 13).

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що з рішенням ГУДМС України в Дніпропетровській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 09 жовтня 2018 року № 59 позивача було особисто ознайомлено та вручено йому під особистий підпис 25 жовтня 2018 року.

Отже відповідач діяв у відповідності до норм законодавства України.

Представник позивача посилається на те, що колишня дружина позивача та члени її сім`ї умисно діють з метою видворення Нашаш ОСОБА_2 щоб не ділити майно; вважає, що колишня дружина підробила медичні документи щодо її побиття.

Натомість, будь яких підтверджень щодо зазначених доводів позивача матеріали справи не містять.

Представник позивача також зазначає, що він не вчиняв терористичних дій та не відбував покарання в Ізраїлі, оскільки було б неможливо перетинати кордон держав Ізраїль та Палестина при звинуваченні в тероризмі.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідні органи України, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом у межах своєї компетенції, можуть надати оцінку даному питанню, натомість, адміністративний суд, не є тим органом, що розглядає питання тероризму. Компетенція адміністративних судів поширюється на правовідносини між фізичними/юридичними особами та суб`єктами владних повноважень.

В матеріалах справи міститься копія листа ОСОБА_10 , яка є матір`ю колишньої дружини позивача ОСОБА_5 ), який адресований Міністру внутрішніх справ України Авакову А.Б. (а.с. 81).

У листі гр. ОСОБА_11 пояснює, що її донька ОСОБА_5 перебувала у другому шлюбі з 20 липня 2016 р. з громадянином ОСОБА_12 Наразі шлюб розірвано 27.09.2018 р. Від шлюбу є спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України.

В листі також зазначено, що вони зверталися до Президента України, обласної поліції, обласної прокуратури, до ДМС з клопотанням про можливість скасування_посвідки на тимчасове перебування позивача та не надання постійної посвідки і депортації Нашаш ОСОБА_2 до Палестини, у зв`язку з його неправдивими свідченнями стосовно його кримінального минулого та його протиправними діями стосовно колишньої дружини та її сім`ї.

Також в листі ОСОБА_11 зазначила, що ОСОБА_3 був засуджений та відбував термін покарання на території Ізраїлю за статтею - навмисні терористичні дії. 29 вересня 2018 року та 11 листопада 2018 року позивач здійснив напади на колишню дружину із нанесенням тілесних ушкоджень, а також постійно переслідує дитину колишньої дружини від першого шлюбу та інших членів сім`ї, здійснює погрози фізичною розправою.

Матеріали справи містять Висновок судово-медичного експерта №3192 КЗ Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР Тимошенко ОСОБА_13 . ОСОБА_14 на підставі заяви ОСОБА_5 , згідно якого з урахуванням наданої медичної документації у останньої виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; синців на верхніх та правій нижній кінцівках, що спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких можливо при ударі об такий (такі), можливо в термін, на який вказує обстежена.

Також за даними медичної документації у ОСОБА_5 встановлені клінічні діагнози: забій, травматизація зв`язкового апарату шийного відділу хребта, забій грудного відділу хребта (а.с. 88, 89).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, щозаконодавство України зобов`язує іноземців та осіб без громадянства неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Порушення встановлених правил та відповідних обов`язків іноземцями та особами без громадянства має певні наслідки для них.

В рішенні Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 59 від 09.10.2018 р. про скасування дозволу на імміграцію в Україні зазначено, що видане особі без громадянства (Палестина) Нашаш ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю Палестини, паспортний документ №4364145, - скасовано дозвіл на імміграцію в Україну на підставі пп. 3, 4 статті 12 Закону України «Про імміграцію». Відповідно до вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про імміграцію», особа, стосовно якої прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, повинна виїхати з України протягом місяця з дня отримання копії рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що перебування позивача на території України дійсно створює загрозу громадському порядку та здоров`ю і життю колишньої дружини ОСОБА_5 та членів її родини, а саме громадян України.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 59 від 09.10.2018 р. про скасування дозволу на імміграцію в Україні (а.с. 13), рішення №52 від 08.08.2018 р. про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання (а.с. 37) та рішення №41 від 08.08.2018 р. про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні (а.с. 41).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Нашаш ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 08.05.2019 та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 08.05.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 14.05.2019.

Головуючий - суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя С.М. Іванов