Справа № 2а-1549/08/1370
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2019 року

Київ

справа №2а-1549/08/1370

адміністративне провадження №К/9901/28653/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., секретар судового засідання - Титенко М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуГалицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (правонаступник державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області)
на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2013 (суддя Брильовський Р.М.)
та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016 (колегія у складі суддів: Р.М. Гулид, С.М.Кузьмич, В.З. Улицький)
у справі № 2а-1549/08/1370 (876/2457/16)
за позовомПП «Пол-Експорт»
доДержавної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ПП «Пол-Експорт» звернулось з позовом до ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за №/0/04-23-2/32409148, №/0/04-23-2/32409148 від 14.05.2005, №/1/04-23-2/32409148, №/1/04-23-2/32409148 від 19.07.2005, №/2/04-23-2/32409148 та №/2/04-23-2/32409148 від 23.08.2005.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що донарахування відповідачем податкових зобов`язань з податку на прибуток та застосування штрафних (фінансових) санкцій є необґрунтованими, оскільки його висновки щодо завищення валових витрат не ґрунтуються на документальних даних податкового та бухгалтерського обліку позивача, не відповідають фактичним обставинам справи, а також відповідачем неправильно застосовано норми Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», зокрема неправомірно застосовано поняття звичайної ціни. Крім того незаконним є також донарахування податку на додану вартість, який донараховано відповідачем, у зв`язку із невизнанням права позивача на податковий кредит, у зв`язку із придбанням товарів, вартість яких не відноситься до складу валових витрат, незважаючи на те, що ці товари були придбані для здійснення господарської діяльності приватного підприємства «Пол-Експорт».

Справа розглядалась неодноразово.

Востаннє постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2013, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016, адміністративний позов задоволено повністю.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем було правомірно включено витрати на придбання струмознімачів у ТОВ «Укрсплав» та ТОВ «ТК «Варіс» у розмірі договірної ціни, визначеної у первинних документах, оскільки дане придбання товарів було безпосередньо пов`язане із здійсненням власної господарської діяльності позивача, так як останні були використані для їх подальшого продажу, внаслідок якого позивачем було отримано прибуток.

Як наслідок, ПП «Пол-Експорт» правомірно сформовано податковий кредит у відповідних звітних періодах та у терміни, визначені відповідно до п.п.7.5.1. п.7.5. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», за яким датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Право на податковий кредит позивача підтверджено належним чином оформленими податковими накладними, виданими платниками ПДВ. Податковий кредит обумовлюється такою обов`язковою умовою, як придбання платником податку товарів для їх подальшого використання у власній господарській діяльності, що в свою чергу передбачає реальність поставки товарів.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 06.07.2007 скасовано постанову про порушення кримінальної справи від 16.05.2006, порушеної спецпідрозділом БКОЗ УСБ України у Львівській області по факту заволодіння службовими особами ПП «Пол-Експорт» коштами, призначеними для відшкодування з державного бюджету України податку на додану вартість, шляхом зловживання службовим становищем, тобто за ознаками злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Також відповідно до постанови Галицького районного суду м. Львова від 06.07.2007 було відмовлено в порушені кримінальної справи по факту заволодіння службовими особами ПП «Пол-Експорт» коштами, призначеними для відшкодування з державного бюджету України податку на додану вартість, шляхом зловживання службовим становищем, тобто за ознаками злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Вищезгадана постанова була залишена без змін Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.08.2007 по справі № 4-442/07.

Вироком Київського районного суду м. Донецька від 16.07.2007 ОСОБА_1 - засновника та директора ВАТ «Укрсплав» було виправдано за ст.ст.201 ч.2, 15 ч.2, 201 ч.1, 212 ч.1, 364 ч.2, 366 ч.2 КК України у зв`язку з відсутністю у його діях складу злочину. Вказаний вирок залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальних справах Верховного суду України від 19.06.2008.

16.10.2012 Львівським апеляційним адміністративним судом була винесена постанова по справі № 35509/11 про стягнення з Державного бюджету України через Управління державного казначейства у Сихівському районі м. Львова Головного управління державного казначейства коштів у розмірі 834 грн. та 4503211 грн. на розрахунковий рахунок ПП «Пол-Експорт» п/р НОМЕР_1 в ПАТ "Укрсоцбанк" м. Київ, МФО 300023, .

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що судові рішення були ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а обставини, що мають значення для вирішення справи, судами з`ясовані неповно.

Відзив або заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області проведено планову документальну перевірку фінансово-господарської діяльності ПП «Пол-Експорт» з питань правильності обчислення і своєчасності сплати податків та обов`язкових платежів до бюджету ПП «Пол-Експорт» за період з 01.01.2004 по 31.12.2004.

За результатами перевірки 11.05.2005 податковим органом складено акт №38/26-0/32409148, визначений як підстава прийняття спірних податкових повідомлень-рішень №/2/04-23-2/32409148 від 23.08.2005 та №/2/04-23-2/32409148 від 23.08.2005, яким встановлено порушення ПП «Пол-Експорт»: пп. 1.20.1 п.1.20, п.1.32 ст.1, п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на прибуток на суму 20680800 грн.; пп. 7.4.1., 7.4.4. п. 7.4., пп. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (із змінами та доповненнями), у зв`язку з безпідставним включенням до податкового кредиту податку на додану вартість на суму 12137 032 грн.

14.05.2005 на підставі акта перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення № /0/04-23-2/32409148 та /0/04-23-2/32409148, якими визначено суми податкових зобов`язань за платежами: податок на додану вартість у розмірі: усього - 41361600 грн., в т.ч. основний платіж - 20680800 грн., штрафні (фінансові санкції) - 20680800 грн.; податок на прибуток: усього - 24274066 грн., в т.ч. основний платіж - 12137033 грн., штрафні (фінансові санкції) -12137033 грн.

А також податкові повідомлення-рішення від 19.07.2005 № /1/04-23-2/32409148 та /1/04-23-2/32409148, від 23.08.2005 №/2/04-23-2 / 32409148 та /2/04-23- 2/32409148 .

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ЗАТ «Укрсплав» та ПП «Пол-Експорт» було укладено договір купівлі-продажу № 34/04-04 від 12.04.2004 на поставку товару в асортименті, кількості і ціні згідно специфікації, яка була додатком до даного договору.

На виконання умов договору ЗАТ «Укрсплав» виписало ПП «Пол-Експорт» видаткову накладну №120 від 28.04.2004 та податкову накладну № 390 від 28.04.2004 на загальну суму 14341800,00 грн. (в т.ч. ПДВ 2390300,00 грн.).

Згодом, між ЗАТ «Укрсплав» та ПП «Пол-Експорт» було укладено договір комісії №2 від 16.04.2004, за яким ПП «Пол-Експорт» (Комітент) доручає ЗАТ «Укрсплав» (Комісіонеру) реалізувати в 2004 році по дорученню Комітента на зовнішньому ринку товари виробництва українських підприємств, а саме: Струмознімачі ТС-150 наведені в Специфікації. Загальна вартість товару складала 12016895,00 грн.

Валютна виручка, за умовами даного договору, зараховувалась на валютний рахунок Комісіонера, який був зобов`язаний протягом 90 днів від дати виписки вантажно-митної декларації перерахувати кошти в національній валюті України на розрахунковий рахунок Комітента в сумі рівній фактурній вартості проданого товару на день оформлення ВМД. Комісійна винагорода перераховується на протязі 90 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт і звіту.

Після виконання умов договору комісії, Комісіонером був складений звіт Комісіонера від 29.04.2004 до договору комісії №2 від 16.04.2004, в якому зазначено, що ЗАТ «Укрсплав» укладено контракт №72 від 19.04.2004 з фірмою «Datecom Llc» (США) на поставку товару, прийнятого на комісію. Поставка по контракту здійснена в квітні 2004 року, про що свідчать вантажно-митні декларації, а саме: ВМД № 70000/4/205577 оформлена 28.04.2004- 29.04.2004, за якою відвантажувався на експорт струмознімач ТС-150 у кількості 1618 штук на суму еквівалентну 4742099,12 грн.; ВМД №70000/4/205575 оформлена 28.04.2004 - 29.04.2004, за якою відвантажувався на експорт струмознімач ТС-150 у кількості 2485 штук на суму еквівалентну 7274344,88 грн..

Таким чином, позивач отримав від ЗАТ «Укрсплав» виручку в національній валюті 17.05.2004 на загальну суму 14591319,30 грн.

Між ЗАТ «Укрсплав» та ПП «Пол-Експорт» також було укладено договір купівлі-продажу №52/05-04 від 05.05.2004 на поставку товару в асортименті, кількості і ціна вказаній в Специфікації, яка була додатком до даного договору.

На виконання умов договору ЗАТ «Укрсплав» виписано позивачу видаткову накладну №152 від 17.05.2004 та податкову накладну № 490 від 17.05.2004 на загальну суму 14999424,00 грн. (в т.ч. ПДВ 2 499 904,00 грн.).

Між ЗАТ «Укрсплав» та ПП «Пол-Експорт» було укладено договір комісії №3 від 11.05.2004, яким ПП «Пол-Експорт» (Комітент) доручає ЗАТ «Укрсплав» (Комісіонеру) реалізувати в 2004 році по дорученню Комітента на зовнішньому ринку товари виробництва українських підприємств по специфікації: Струмознімачі ТС- 150 на суму 12 565 319,36 грн..

Валютна виручка зараховувалась на валютний рахунок Комісіонера , який зобов`язався протягом 90 днів від дати виписки вантажно-митної декларації перерахувати кошти в національній валюті України на розрахунковий рахунок Комітента в сумі рівній фактурній вартості проданого товару на день оформлення ВМД.

Після виконання умов договору комісії Комісіонером складено звіт Комісіонера від 28.05.2004 до договору комісії №3 від 11.05.2004, в якому зазначено, що ЗАТ «Укрсплав» укладено контракт №85 від 12.05.2004 з фірмою «Lineston Ltd» (Англія) на поставку товару, прийнятого на комісію.

У відповідності до звіту, комісійна винагорода та витрати Комісіонера складали 26599,87 грн. Поставка за контрактом здійснена в травні 2004 року, про що свідчать вантажно-митні декларації, а саме: ВМД № 700000003/4/206303 від 17.05.2004, за якою відвантажувався на експорт Струмознімач ТС-150 у кількості 2391 штук на суму еквівалентну 7006586,40грн.; ВМД №700000003/4/206305 від 17.05.2004, за якою відвантажувався на експорт Струмознімач ТС-150 у кількості 1382 штук на суму еквівалентну 4049812,80 грн.; ВМД №700000003/4/206307 від 17.05.2004, за якою відвантажувався на експорт Струмознімач ТС-150 у кількості 515 штук на суму еквівалентну 1509156,00 грн..

Відтак, позивач отримав від ЗАТ «Укрсплав» виручку в національній валюті 27.05.2004р. на загальну суму 12 565 555,20 грн..

Між ЗАТ «Укрсплав» та ПП «Пол-Експорт» було укладено договір купівлі-продажу №64/06-04 від 03.06.2004 на поставку товару в асортименті, кількості і ціні вказаній в Специфікації, яка була додатком до даного договору.

На виконання умов договору ЗАТ «Укрсплав» виписано ПП «Пол-Експорт» видаткову накладну №191 від 14.06.2004 та податкову накладну № 562 від 14.06.2004 на загальну суму 21 001 992,00 грн. (в т.ч. ПДВ 3 500 332,00 грн.).

Згодом, між ЗАТ «Укрсплав» та ПП «Пол-Експорт» було укладено договір комісії № 4 від 08.06.2004, яким ПП «Пол-Експорт» (Комітент) доручало ЗАТ «Укрсплав» (Комісіонеру) реалізувати в 2004 році по дорученню Комітента на зовнішньому ринку товари виробництва українських підприємств: Струмознімачі ТС - 150 на суму 17 575 629,28 грн..

Валютна виручка зараховувалась на валютний рахунок Комісіонера, який зобов`язався протягом 90 днів від дати виписки вантажно-митної декларації перерахувати кошти в національній валюті України на розрахунковий рахунок Комітента в сумі рівній фактурній вартості проданого товару на день оформлення ВМД. Комітент перераховує комісійну винагороду протягом 90 днів з моменту підписання акту виконаних робіт і звіту.

Після виконання умов договору комісії Комісіонером складено звіт Комісіонера від 17.06.2004 до договору комісії №4 від 08.06.2004, в якому зазначено, що ЗАТ «Укрсплав» укладено контракт №90 від 09.06.2004р. з фірмою «Lineston Ltd» (Англія) на поставку товару, прийнятого на комісію.

Поставка за контрактом здійснена в червні 2004 року, про що свідчать вантажно-митні декларації, а саме: ВМД № 700000003/4/207537 від 14.06.2004-16.06.2004, за якою відвантажувався на експорт Струмознімач ТС-150 у кількості 3620 штук на суму еквівалентну 10 595 106,50 грн.; ВМД №700000003/4/207539 від 14.06.2004-16.06.2006р., за якою відвантажувався на експорт Струмознімачі ТС-150 у кількості 2384 штук на суму еквівалентну 6 977 550,80 грн..

Позивач отримав від ЗАТ «Укрсплав» виручку в національній валюті 01.07.2004р. на загальну суму 17 567 657,30 грн..

На виконання зобов`язання по оплаті за договорами купівлі-продажу ПП «Пол-Експорт» було перераховано кошти на розрахунковий рахунок ЗАТ «Укрсплав» платіжними дорученнями: № 77 від 27.04.2004 - на загальну суму 962000,00грн.; № 81 від 30.04.2004- на загальну суму 383000,00грн.; № 83 від 30.04.2004 - на загальну суму 1 000 000,00грн.; №3 від 17.05.2004 - на загальну суму 2 325,356,00грн.; № 4 від 17.04.2004 - на загальну суму 8587263,39грн.; №5 від 17.05.2004 - на загальну суму 3429180,61грн.; №6 від 17.05.2004 - на загальну суму 249 519,30грн.; №7 від 27.05.2004 - на загальну суму 10 475 594,34грн.; №8 від 27.05.2004 - на загальну суму 2089960,86грн.; № 97 рід 20.05.2004 - на загальну суму 995000,00грн.; № 101 від 27.05.2004 - на загальну суму 1189349,50грн.; №9 від 01.07.2004 - на загальну суму 4 790 134,10 грн.; №10 від 01.07.2004 - на загальну суму 11 169 865,90грн.; №11 від 01.07.2004 - на загальну суму 1607657,30грн.; № 146 від 16.09.2004 - на загальну суму 985 000,00грн.; № 22 від 29.11.2004 - на загальну суму 104334,70 грн. Платіжним дорученням №22 від 29.11.2004 було перераховано за Струмознімачі ТС-150 грошові кошти на суму 104 334,70 грн. (довідка ПП «Пол-Експорт» ОСОБА_3 .).

Таким чином, ПП «Пол-Експорт» перерахувало за Струмознімачі ТС-150 ЗАТ «Укрсплав» грошові кошти в сумі 50 343 216,00 грн..

Між ПП «ТК «Варіс» та позивачем було укладено договір купівлі-продажу №Вр38 від 06.09.2004 на поставку товарів в номенклатурі, асортименті, кількості і ціна вказаній в специфікаціях, які були додатком до даного договору.

На виконання умов названого договору виписано видаткову накладну №48 від 20.09.2004 та податкову накладну № 60/2 від 20.09.2004 на загальну суму 24012000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 4 002 000,00 грн.).

Між ТОВ «Брок Бізнес» та позивачем також було укладено договір комісії №4 від 06.06.2004, яким ПП «Пол-Експорт» (Комітент) доручав ТОВ «Брок Бізнес» (Комісіонеру) реалізувати в 2004 році по дорученню Комітента на зовнішньому ринку товари виробництва українських підприємств: Струмознімачі ТС-150 наведені в Специфікації. Загальна вартість товару складала 20149932,00 грн.

Уся валютна виручка зараховувалась на валютний рахунок Комісіонера, який зобов`язувався на протязі 90 днів від дати виписки вантажно-митної декларації перерахувати кошти в національній валюті України на розрахунковий рахунок Комітента, в сумі рівній фактурній вартості проданого товару на день оформлення ВМД. Комітент перераховує комісійну винагороду протягом 90 днів з моменту підписання акту виконаних робіт і звіту.

Після виконання умов договору комісії Комісіонером складено звіт Комісіонера від 30.09.2004 до договору комісії №4 від 06.09.2004р., в якому зазначено, що ТОВ «Брок Бізнес» укладено контракт №3209/2004 від 14.09.2004 з фірмою «DATECOM LLC» (США) на поставку товару, прийнятого на комісію.

Згідно із звітом, комісійна винагорода та витрати Комісіонера складали 33023,07 грн. Поставка за контрактом здійснена у вересні 2004 року, про що свідчать вантажно-митні декларації: ВМД №700000003/4/211351 від 20.09.2004 -22.09.2004, за якою відвантажувались на експорт Струмознімачі ТС-150 у кількості 3312 штук на суму 9670874,40грн.; ВМД №700000003/4/211349 від 20.09.2004-22.09.2004, за якою відвантажувались на експорт Струмознімачі ТС-150 у кількості 3588 штук на суму 10476780,60грн.

Позивач отримав від ТОВ «Брок Бізнес» виручку в національній валюті 13.10.2004 на загальну суму 12 570 000,00 грн. та 14.10.2004 в сумі 7579 932,00 грн.

Між ПП «ТК «Варіс» та ПП «Пол-Експорт» було укладено договір купівлі-продажу №Вр52 від 04.10.2004 на поставку товару в номенклатурі, асортименті, кількості і ціні вказаній в специфікації, яка була додатком до даного договору.

На виконання умов договору ПП «ТК «Варіс» виписало ПП «Пол-Експорт» видаткову накладну №61 від 18.10.2004 та податкову накладну № 79 від 18.10.2004 на загальну суму 27004800,00 грн. (в т.ч. ПДВ 4 500 800,00 грн.).

Між ТОВ «Брок Бізнес» та ПП «Пол-Експорт» було укладено договір комісії № 5 від 08.10.2004 на поставку Струмознімачів ТС-150 по Специфікації. Загальна вартість товару складала 22650276,00 грн.

Валютна виручка зараховувалась на валютний рахунок Комісіонера , який зобов`язувався на протязі 90 днів від дати виписки вантажно-митної декларації перерахувати кошти в національній валюті України на розрахунковий рахунок Комітента в сумі рівній фактурній вартості проданого товару на день оформлення ВМД. Комітент перераховує комісійну винагороду протягом 90 днів з моменту підписання акту виконаних робіт і звіту.

Після виконання умов договору комісії Комісіонером складено звіт Комісіонера від 27.10.2004 до договору комісії № 5від 08.10.2004, в якому зазначено, що ТОВ «Брок Бізнес» укладено контракт № 4510/2004 від 12.10.2004 з фірмою «DATECOM LLC» (США) на поставку товару прийнятого на комісію.

Згідно із звітом, комісійна винагорода та витрати Комісіонера складали 27604,60 грн., а поставка за контрактом здійснена у жовтні 2004 року, про що свідчать вантажно-митні декларації: ВМД №700000003/4/212483 від 18.10.2004, за якою відвантажувалися на експорт Струмознімачі ТС-150 у кількості 2486 штук на суму 7 255 850,91грн.; ВМД №700000003/4/212485 від 18.10.2004, за якою відвантажувались на експорт Струмознімачі ТС-150 у кількості 3312 штук на суму 9 666 684,72 грн.; ВМД №700000003/4/212487 від 18.10.2004, за якою відвантажувались на експорт Струмознімачі ТС-150 у кількості 1962 штук на суму 5 726 459,97 грн.

Позивач отримав від ТОВ «Брок Бізнес» виручку в національній валюті 17.11.2004р. на загальну суму 22 650 276,00 грн..

На виконання зобов`язань по оплаті за договорами купівлі-продажу, ПП «Пол-Експорт» було перераховано кошти на розрахунковий рахунок ПП «ТК Варіс» платіжними дорученнями: №152 від 17.09.2004 - на загальну суму 3972000,00 грн.; №12 від 13.10.2004 - на загальну суму 4 190 000,00 грн.; №13 від 13.10.2004 - на загальну суму 4190000,00грн.; №14 від 13.10.2004 - на загальну суму 41 900 003,00грн.; №15 від 13.10.2004 - на загальну суму 4 190 000,00грн.; №16 від 13.10.2004 - на загальну суму 3389932,00 грн..

Договір комісії №3 від 11.05.2004 ДПІ був оскаржений у судовому порядку, однак постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2008 у справі №2а-1 за позовом ДПІ в Галицькому районі м. Львова до ПП «Пол-Експорт», ЗАТ «Укрсплав» про визнання недійсним договору комісії, позивачу - відмовлено в задоволенні позову, а постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2010, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 24.05.2012, постанову суду першої інстанції скасовано та закрито провадження у справі в частині визнання недійсним договору комісії №3 від 11.05.2004 на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Предметом купівлі-продажу між Позивачем та ТОВ «Укрсплав» та ПП «ТК «Варіс» являлись струмознімачі ТС-150. Зазначене найменування визначено в угодах купівлі-продажу та в усіх первинних документах, складених на виконання зазначених угод. Номенклатура таких товарів, як струмознімач ТС-150 також зазначена у належним чином оформлених вантажно-митних деклараціях та підтверджена апелянтом в Акті, оскільки жодних порушень у сфері зовнішньо - економічної діяльності ним не встановлено.

Донарахування податку на прибуток здійснено податковим органом методом застосування звичайної ціни з посиланням на ціну, вказану у висновку експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31.03.2005 №1360/1361, згідно якого, зокрема, експертиза проводилась по кількох вилитих заготовках струмознімачів, котрі були вилучені з цеху ЗАТ «Укрсплав».

Крім цього, з експертного дослідження виливків струмознімачів вбачається і те, що ні один із досліджуваних зразків за своїм хімічним складом не відповідає ТУ У 31.2-4-2003, відтак жоден з досліджуваних об`єктів (виливків) не є виробом зазначеного найменування - «Струмознімач ТС-150», а тому такі не можуть використовуватись за цільовим призначенням. Таким чином, встановити вартість наданого на дослідження об`єкту в якості «струмознімач ТС-150» не вбачається за можливе. Ринкова вартість наданих на дослідження виливків, станом на 2004 рік складала 60 грн. за одну штуку (вагою 6 кг) з розрахунку: 10000 гривень за 1(одну)тону.

Львівською торгово-промисловою палатою, в результаті проведеного маркетингу, розраховано орієнтовну вартість «струмознімача ТС-150», яка за двома проведеними методами розрахунку становить 77,8-87,7 гривень за виріб.

Згідно листа ЗАТ «Укрсплав» за №382 від 12.12.2005 на балансі ЗАТ «Укрсплав» станом на 01.01.2005 не було залишків продукції під назвою «Струмознімач ТС-150», а також й заготовок для їх виробництва, а тому такі не могли бути предметом виїмки чи огляду для скерування на проведення експертного дослідження струмознімачів ТС-150.

Згідно вантажно-митних декларацій позивача, уся партія товару, без вилучення жодної одиниці, перетнула кордон, що стверджено штемпелем Донецької регіональної митниці.

Висновком спеціаліста №1619/14 від 28.04.2004 Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз, який проводив дослідження струмознімачів ТС-150 на підставі листа начальника Донецької регіональної митниці, та було зроблено висновок про відповідність струмознімачів технічним умовам ТУ У 31,2.-4-2003.

Придбані позивачем струмознімачі ТС-150 у ТОВ «Укрсплав» та ТОВ «ТК «Варіс» були використані ним виключно у власній господарській діяльності для здійснення їх подальшого продажу. Факти здійснення господарських операцій підтверджені первинними документами.

Суми податку на додану вартість по операціям за договорами №34/04-04 від 12.04.2004, №52/05-4 від 05.05.2004, №64/06-04 від 03.06.2004 з ЗАТ «Укрсплав» та №Вр38 від 06.09.2004 з ПП «ТК «Варіс» були включені до податкового кредиту відповідного періоду.

Згідно вимог статей 6, 7 Закону України «Про ціни та ціноутворення» в господарських правовідносинах застосовуються вільні ціни і тарифи, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи. Вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, за якими здійснюється державне регулювання цін і тарифів.

Відповідно до змісту п.3 ст.189 ГК України суб`єкти господарювання можуть використовувати в господарській діяльності вільні ціни, державні фіксовані ціни та регульовані ціни - граничні рівні цін або граничні відхилення від державних фіксованих цін. Вільні ціни, відповідно до ст.190 цього кодексу, визначаються на всі види продукції, за винятком тих, на які встановлено державні ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін.

Пункт 4.1. ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не містить в собі будь-яких обмежень, щодо того, за якими цінами (договірним, звичайним чи регульованої) визначається валовий доход платника.

Зазначений закон містить виключення з загального правила визначення валового доходу, тільки у відношенні операцій особливого виду. До таких операцій, відповідно до ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», відносять реалізацію товарів у рамках товарообмінних операцій, а так само реалізацію товару пов`язаним особам.

Згідно п. 1.20 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» податковий орган має право застосувати звичайні ціни для визначення бази оподаткування лише у випадках передбачених законом. Донарахування податкових зобов`язань платника податку податковим органом внаслідок визначення звичайних цін в цьому випадку здійснюється за процедурою, встановленою законом для нарахування податкових зобов`язань за непрямими методами.

Відповідно до п.4.1. ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» база оподаткування операцій з поставки товарів (робіт, послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними або регульованими цінами (тарифами) з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов`язкових платежів), за винятком податку на додану вартість, що включається в ціну товару (робіт, послуг), згідно із законами України з питань оподаткування. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу, в зв`язку з компенсацією вартості товарів (робіт, послуг), проданих (виконаних, наданих) таким платником податку.

Відповідно до пп. 4.3.4 п. 4.3 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» застосування непрямого методу для визначення податкових зобов`язань платників у випадках, не передбачених цим пунктом, не дозволяється.

Перелік випадків застосування звичайних цін з метою оподаткування, наведений у Законі України «Про оподаткування прибутку підприємств» та Законі України «Про податок на додану вартість» є вичерпним.

Підсумовуючи вищенаведене, касаційний суд вважає за необхідне погодитись з висновками судів попередніх інстанцій про те, що за відсутності прямо передбачених у законодавстві підстав, застосування звичайної ціни при обчисленні валових доходів, валових витрат, податкових зобов`язань з ПДВ, податку на прибуток та податкового кредиту - є неправомірним.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2013 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду