Справа № 2340/3961/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3961/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Коротких А.Ю.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Піщальники", Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Піщальники" до Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Піщальники" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06 липня 2018 року № , № .

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року даний адміністративний – задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 06 липня 2018 року № про визначення суми грошового зобов’язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 31212 грн 98 коп.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове про задоволення позовних вимог.

Крім того, з апеляційною скаргою звернувся відповідач, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДФС у Черкаській області відповідно до наказу № 864 від 04 травня 2018 року та направлень на перевірку від 21 травня 2018 року № 872/23-00-14-0106, № 873/23-00-14-0106, від 24 травня 2018 року № 895/23-00-14-0508, від 10 травня 2018 року № 821/23-00-13-0409, згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст.75, ст. 77, ст. 82 ПК України та відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2018 рік, була проведена документальна планова виїзна перевірка СТОВ «Піщальники» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2018 року.

Перевіркою встановлені порушення СТОВ «Піщальники», зокрема:

- вимог п. 198.5 ст. 198, п. 199.1 ст. 199 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 75 246,00 грн, в тому числі за серпень 2015 року на суму 61607,00 грн, вересень 2015 року на суму 7083,00 грн, жовтень 2015 року на суму 2817,00 грн, листопада 2015 року на суму 3198,00 грн, грудень 2015 року на суму 541,00 грн;

- вимог пп. 170.5.4 п. 170.5 ст. 170, пп. 176.2 “а” п.176.2 ст.176 ПК України, в результаті чого несвоєчасно сплачено податок на доходи фізичних осіб із нарахованих дивідендів за грудень 2017 року.

За результатами документальної планової виїзної перевірки складений акт № 237/23-00-14-0107/32015882 від 12 червня 2018 року.

06 липня 2018 року контролюючим органом згідно пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 та п. 127.1 ст. 127 ПК України та на підставі акту перевірки № 237/23-00-14-0107/32015882 від 12 червня 2018 року прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № , яким визначено суму грошового зобов’язання з податку на доходи фізичних осіб 31212,98 грн, у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) – 30821,18 грн та сумою пені відповідно до пункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України – 391,80 грн;

- № , яким збільшено суму грошового зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму 94358,00 грн, сума грошового зобов’язання за податковими зобов’язаннями – 75246,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями – 18812,00 грн.

18 липня 2018 року СТОВ «Піщальники» подало скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України.

Рішенням ДФС України № 29315/6/99-99-11-01-01-25 від 12 вересня 2018 року податкові повідомлення-рішення № та № залишені без змін.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Щодо протиправності податкового повідомлення - рішення від 06 липня 2018 року № за платежем «податок на доходи фізичних осіб», судом встановлено наступне.

Підпунктом 14.1.49 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дивіденди - платіж, що здійснюється юридичною особою, у тому числі емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв’язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку.

Для цілей оподаткування до дивідендів прирівнюється також платіж у грошовій формі, що здійснюється юридичною особою на користь її засновника та/або учасника (учасників) у зв’язку з розподілом чистого прибутку (його частини).

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов’язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов’язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до підпункту 167.5.4 пункту 167.5 статті 167 ПК України ставки податку на пасивні доходи до бази оподаткування встановлюються у таких розмірах: у половинному розмірі ставки, встановленої у пункті 167.1 цієї статті - для доходів у вигляді дивідендів по акціях та/або інвестиційних сертифікатах, корпоративних правах, нарахованих нерезидентами, інститутами спільного інвестування та суб’єктами господарювання, які не є платниками податку на прибуток.

Пунктом 168.1 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов’язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов’язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до підпункту “а” пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов’язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Таким чином, існує наступний порядок сплати ПДФО: податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати дивідендів єдиним платіжним документом; якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені ПК України для місячного податкового періоду.

Пункт 170.5 статті 170 ПК України визначено, що податковим агентом платника податку під час нарахування на його користь дивідендів, крім випадків, зазначених у підпункті 165.1.18 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу, є емітент корпоративних прав або за його дорученням інша особа, яка здійснює таке нарахування.

Будь-який резидент, який нараховує дивіденди, включаючи того, який сплачує податок на прибуток підприємств у спосіб, відмінний від загального (є суб’єктом спрощеної системи оподаткування), або звільнений від сплати такого податку з будь-яких підстав, є податковим агентом під час нарахування дивідендів.

Дивіденди, нараховані платникові податку за акціями або іншими корпоративними правами, що мають статус привілейованих або інший статус, що передбачає виплату фіксованого розміру дивідендів чи суми, яка перевищує суму виплат, розраховану на будь-яку іншу акцію (корпоративне право), емітовану таким платником податку згідно з підпунктом 153.3.7 пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, для цілей оподаткування прирівнюються до виплати заробітної плати з відповідним оподаткуванням.

Доходи, зазначені в цьому пункті, остаточно оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування платнику податку за ставкою, визначеною підпунктами 167.5.1 та 167.5.2 пункту 167.5 статті 167 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції, протоколом загальних зборів учасників СТОВ «Піщальники» № 2 від 11 грудня 2017 року було розподілено частину чистого прибутку товариства у розмірі 4 151 001,25 грн, отриманого за результатами фінансово-господарської діяльності товариства за період з 01 грудня 2014 року 21 грудня 2015 року між учасниками товариства пропорційно розмірам їх часток в статутному капіталі.

Зокрема, прийнято рішення сплатити частку прибутку товариства у вигляді дивідендів у розмірі 1 369 830,41 грн, що після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат, сплати відсотків по кредитах банків та облігаціях, а також сплати передбачених чинним законодавством податків та інших обов’язкових платежів до бюджету становить 1 225 998,21 грн на користь ОСОБА_3, який є учасником товариства і володіє часткою, що становить 33% статутного капіталу товариства.

11 грудня 2017 року в бухгалтерській базі було нараховано дивіденди у сумі 1 225 998,00 грн, ПДФО у сумі 123 284,74 грн та військовий збір у сумі 20 547,46 грн на підставі відповідного рішення вищого органу управління.

18 грудня 2017 року було сплачено ПДФО у сумі 123 284,74 грн, відповідно до платіжного доручення № 667 та військовий збір у сумі 20 547,46 грн, відповідно до платіжного доручення № 669.

18 грудня 2017 року дивіденди у розмірі 1 225 998,00 грн було виплачено ОСОБА_3 відповідно до платіжного доручення № 665 під час сплати ПДФО та ВЗ.

В акті перевірки відповідачем зазначено, що товариством, як податковим агентом, порушені норми пп. 170.5.4 п. 170.5 ст. 170 та пп. 176.2 “а” п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, що призвело до порушення граничних термінів сплати податку на доходи фізичних осіб із нарахованих дивідендів за грудень 2017 року в сумі 123284,74 грн.

Так, відповідно до підпункту 170.5.4 пункту 170.5 статті 170 ПК України доходи, зазначені в цьому пункті, остаточно оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування платнику податку за ставкою, визначеною пп. 167.5.1 та пп. 167.5.2 п. 167.5 ст. 167 цього Кодексу.

З огляду на викладені обставина колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що порушення строків сплати (перерахування) до бюджету ПДФО, утриманого з нарахованих дивідендів, не було, оскільки СТОВ «Піщальники», як податковим агентом, ПДФО та ВЗ було нараховано разом з нарахуванням дивідендів – 11 грудня 2017 року, відповідно до вимог пп. 170.5.4. п. 170.5 ст. 170 Податкового кодексу України, та сплачено податки у відповідності до вимог статті 168 Податкового кодексу України, тобто без порушення встановленого строку перерахування податку до бюджету.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 06 липня 2018 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 06 липня 2018 року № за платежем «податок на додану вартість», суд зазначає наступне.

Згідно пп.14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПК України - податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1, п.198.2, п.198.3 статті 198 ПК України - право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов’язаний нарахувати податкові зобов’язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися: в операціях, що не є об’єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу); в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу); в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов’язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов’язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Пунктом 189.1 статті 189 ПК України визначено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України у разі, якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов’язаний нарахувати податкові зобов’язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти і зареєструвати відповідні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на частку сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях, визначена з урахуванням норм пунктів 199.2 - 199.4 статті 199 цього Кодексу, застосовується для проведення коригування сум податку, які відносяться до податкового кредиту за операціями, зазначеними у пункті 199.1 статті 199 цього Кодексу. Результати перерахунку сум податкового кредиту відображаються у податковій декларації за останній податковий період року. У разі зняття з обліку платника податку, у тому числі за рішенням суду, коригування відображається платником податку у податковій декларації останнього податкового періоду, коли відбулося зняття з обліку (п. 199.1 статті 199 ПК).

Відповідно до пункту 15-2 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України (у редакції до 01.01.2016) тимчасово до 31 грудня 2017 року включно від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників.

Операції з вивезення в митному режимі експорту зернових та технічних культур, зазначених в абзаці першому цього пункту, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

При формуванні податкового кредиту по придбаних та/або виготовлених необоротних активах, які одночасно використовуються в оподатковуваних і не оподатковуваних податком на додану вартість операціях, зазначених в абзацах першому та другому цього пункту, норми статті 199 цього Кодексу не застосовуються, сплачені (нараховані) суми податку на додану вартість по таких необоротних активах включаються до податкового кредиту.

Як встановлено судом першої інстанції, у відповідності до податкової накладної № 14/2/ від 19 серпня 2015 року СТОВ «Піщальники» згідно з контрактом № Р550983/1508926 від 01 липня 2015 року відвантажено на адресу фірми “GLENCORE GRAIN BV” (Роттердам, Нідерланди) насіння ріпаку неподрібнене 1-го класу, придатне для виробництва олії, вагою 259,3 т за ціною 9276,69 грн за 1 т на загальну суму 2405446,79 грн.

Факт проведення операції, яка звільнена від оподаткування згідно з підрозділом 2 розділу XX Податкового кодексу України, СТОВ «Піщальники» відповідним чином відображено у податковій декларації з податку на додану вартість за спеціальним режимом оподаткування у сфері сільського господарства за серпень 2015 року у рядку 5.

Під час розрахунку суми податкового кредиту, який використано в операціях, що не є об’єктом оподаткування ПДВ, товариством використано метод цільового використання придбаних матеріалів. Згідно бухгалтерської довідки від 31 серпня 2015 року повна собівартість виробленого та реалізованого на експорт насіння ріпаку врожаю 2015 року склала 1 103 192,80 грн, матеріальні витрати з ПДВ, включені в собівартість виробництва насіння ріпаку, склали 430 839,72 грн., в т. ч.: ПДВ – 71 806,62 грн.

СТОВ «Піщальники» за наслідками звітного (податкового) періоду – серпня 2015 року сформовано зведену податкову накладну № 17/2/ від 312015 року на загальну суму 430 839,72 грн, в т. ч. ПДВ – 71 806,62 грн. Зазначена податкова накладна зареєстрована у ЄРПН 18 вересня 2015 року о 13:48 за номером , номенклатурою товарів/послуг зазначено номери та дати податкових накладних, отриманих від постачальників за придбаними товарами/послугами, які частково використані в неоподатковуваних операціях.

В ході визначення собівартості реалізованого на експорт насіння ріпаку не враховано суми податкового кредиту з ПДВ по отриманих послугах з оформлення вантажно-митних декларацій на експорт насіння ріпаку, отриманих від ТОВ «Морське агентство Альтаїр» у відповідності до податкових накладних № 49 від 10 серпня 2015 року; № 151 від 21 серпня 2015 року.

Разом сума податкового кредиту з податку на додану вартість по отриманих послугах по податкових накладних склала 869,47 грн. Зазначена сума податкового кредиту не знайшла свого відображення у зведеній податковій накладній № 17/2. Вказане порушення не оспорюється позивачем.

На порушення пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, СТОВ «Піщальники» зведену податкову накладну № 17/2/ від 31 серпня 2015 року на загальну суму 430839,72 грн, в т. ч. ПДВ - 71806,62 грн віднесено до загальної суми податкових зобов’язань серпня 2015 року по податковій декларації на додану вартість за спеціальним режимом оподаткування у сфері сільського господарства (скороченій).

Таким чином, СТОВ «Піщальники» за наслідками проведеної господарської операції з вивезення за межі території України у митному режимі експорту зернових культур, які звільнені від оподаткування ПДВ, підпадає під дію норм п.199.1 - п.199.5 статті 199 Податкового кодексу України.

СТОВ «Піщальники» за наслідками першого звітного податкового періоду (серпня 2015 року), в якому задекларовані неоподатковувані операції, не проведено розрахунку частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях за фактичними даними обсягів з постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій.

Тому в ході перевірки відповідачем встановлено заниження формування платником суми податкового зобов’язання звітного (податкового) періоду, на виконання вимог норм статті 199 Податкового кодексу в розмірі 61 607 грн.

Розрахунок частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних до контролюючого органу одночасно з податковою декларацією звітного податкового періоду, в якому задекларовані такі оподатковувані та неоподатковувані операції, платником не подано.

У подальших звітних (податкових) періодах фактів проведення неоподатковуваних операцій не встановлено.

Протягом періоду з вересня по грудень 2015 року, СТОВ «Піщальники» проводило формування податкового кредиту з ПДВ по господарських операціях, які мають подвійне призначення, тобто можуть відноситись, як до оподатковуваних так і до неоподатковуваних операцій.

Так, протягом зазначеного періоду СТОВ «Піщальники» проводилась закупівля бензинів марки А-92 та А-95 для легкового автомобільного транспорту, використовуваного адміністративним персоналом товариства.

З урахуванням частини сплаченого (нарахованого) податку під час придбання товарів, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг в неоподатковуваних операціях, встановленої у розмірі 90,42%, перерахунок частки використання товарів/послуг в оподатковуваних операціях виходячи з фактичних обсягів проведених протягом року оподатковуваних та неоподатковуваних становить: вересень 2015 року 7082,90 грн (7833,33*90,42%); жовтень 2015 року 2817,49 грн (3116*90,42%);листопад 2015 року 3197,73 грн (3536,53*90,42%); грудень 2015 року 540,87 грн (598,17*90,42%).

СТОВ «Піщальники» за наслідками звітних (податкових) періодів: вересня, жовтня, листопада 2015 року не сформовано зведених податкових накладних.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 06 липня 2018 року прийняте Головним управлінням правомірно, тому підстав для його скасування немає.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції про часткове задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Піщальники", Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

А.Ю. Коротких