Справа № 810/484/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/484/18 Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ісаєнко Ю.А., Файдюка В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 року у справі №810/484/18 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року, відповідно до Закону України від 23.12.2015 року № 900 "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 року № 947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268" .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, відповідно до Закону України від 23.12.2015 року № 900 "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", починаючи з 01.01.2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто особі, яка її подала.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 року набрало законної сили 04.06.2018.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 року відмовлено у прийнятті звіту про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 року в адміністративній справі №810/484/18 та встановлено новий строк для подання звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі №810/484/18 до 10.12.2018 року.

12 грудня 2018 року через засоби поштового зв`язку на адресу суду першої інстанції від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов звіт про виконання рішення суду.

В даному звіті про виконання судового рішення відповідач зазначив, що у квітні 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 було здійснено у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2018 року №103, за період з 01.01.2016 року по 31.04.2018 року, а кошти, згідно перерахунку, будуть виплачені позивачу в порядку визначеному зазначеною постановою Кабінету Міністрів України. Крім того, зазначено, що ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року, однак, оскільки розмір грошового забезпечення у довідці від 30.05.2017 року є меншим, ніж розмір грошового забезпечення, зазначений у довідці, що надійшла у квітні 2018 року від Ліквідаційної комісії МВС України у Київській області, пенсія ОСОБА_1 після проведення перерахунок згідно рішення суду виплачується у попередньому розмірі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року відмовлено у прийнятті звіту про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі № 810/484/18. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України новий строк для надання звіту про виконання судового рішення у справі № 810/484/18 до 21.01.2019 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі № 810/484/18.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з ч.ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що зі змісту, надісланого ГУ Пенсійного фонду України в Київській області до суду, звіту про виконання судового рішення вбачається, що у квітні 2018 року відповідачем здійснено перерахунок і розрахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103. Крім того, вказано, що перерахунок пенсії на виконання судового рішення у справі №810/484/18 проведено з 01.01.2016 року. Разом з цим, наголошено, що ОСОБА_1 отримуватиме пенсію з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 та довідки, що надійшла у квітні 2018 року, так як розмір такої пенсії є більшим від перерахованого розміру пенсії відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 року.

Проте доказів виплати ОСОБА_1 заборгованості зі сплати пенсії відповідачем не надано. При цьому, відповідачем зазначено виключно про перерахунок Позивачу пенсії за вказаний період.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова від 21 лютого 2018 року № 103 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки її прийняття свідчить про запровадження Кабінетом Міністрів України загального заходу, спрямованого на усунення системної проблеми в державі.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 19.10.2018 по справі № 206/3911/17(2-а/206/113/17).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Київській області новий строк подання звіту про виконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості за перерахованою пенсією.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ісаєнко Ю.А.

Суддя Файдюк В.В.