Справа № 215/1360/19
Суддя: Науменко Я. О.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/1360/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Науменко Я.О.,

за участю секретаря - Конопліної С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.4 ст. 229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сержанта поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Панченка Вячеслава Миколайовича про скасування постанови серії ЕАВ №968039 від 06.03.2019 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського сержанта поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Панченка Вячеслава Миколайовича про скасування постанови серії ЕАВ №968039 від 06.03.2019 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП. В обґрунтування позову вказує, що постановою від 06.03.2019 р. на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. Відповідно до постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, за те, що керував ТЗ, який підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух». Вважає вказану постанову протиправною оскільки вона складена з порушенням вимог діючого законодавства, а саме: інспектор патрульної поліції не мав права на місці зупинки транспортного засобу виносити постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності; транспортний засіб яким він керував не відноситься до переліку транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю; в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності не зазначено порядок її оскарження. На підставі зазначеного, просив визнати дії поліцейського сержанта поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Панченка Вячеслава Миколайовича протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ №968039 від 06.03.2019 р. про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 121 КУаАП в розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою суду від 04.04.2019 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Визначено проводити розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від УПП в Дніпропетровській області ДПП надійшла заява про залучення їх третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог з боку відповідача, оскільки має право надавати оцінку правомірності дій інспектора, несе відповідальність за дії свого співробітника.

Відповідно до ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Зі змісту заяви про залучення третьою особою вбачається, що представник УПП в Дніпропетровській області ДПП обґрунтовує заяву, як залучення Управління в якості співвідповідача, а в прохальній частині зазначає про залучення третьою особою. При цьому посилається на те, що Управління має право надавати оцінку правомірності дій інспектора, несе відповідальність за дії свого співробітника.

Суд враховує, що позивачем заявлено позовні вимоги до належного відповідача та позивач клопотання про заміну відповідача або про залучення іншого не заявляв, майбутнє рішення суду не впливає на обсяг прав та обов`язків Управління. Окрім цього, позивачем не пред`явлено позовних вимог до Управління, у зв`язку з чим, заяву про залучення співвідповідача суд відхиляє.

Позивач у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відповідно до ст. 124 КАС України, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача надіслав суду відзив на позов, в якому вказав, що вважає постанову законною та обґрунтованою, посилаючись на правомірність дій інспектора патрульної поліції в даному випадку, доведеність наявності події і складу правопорушення, вини ОСОБА_1 Зазначає, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП, Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами, з дотриманням вимог та норм чинного законодавства, а тому позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 06.03.2019 р. поліцейським 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержантом поліції Панченком Вячеславом Миколайовичем винесено постанову серії ЕАВ №968039 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. (а.с. 5).

Відповідно до змісту постанови 06.03.2019 р. о 13 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_1 у м. Дніпро по вул. Криворізьке шосе, 26, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух». Правопорушення кваліфіковано за ч. 3 статті 121 КУпАП та накладено на позивача штраф у розмірі 340 грн.

Позивач в позовній заяві не заперечує факту керування ним у вказані в оскаржуваній постанові день та час транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_1 у м. Дніпро по вул. Криворізьке шосе, 26.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Так відповідно до ч.3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно п.31.3 Б ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, зокрема, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Законом України від 14.07.2015 р. № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.01.2018 р. по справі К/9901/5952/18, провадження 660/575/16-а.

Крім того, пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі по тексту - Інструкція) визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

З наведених підстав доводи позивача про необґрунтованість оскаржуваної постанови у частині складення її на місці зупинки транспортного засобу є необґрунтованими і на увагу не заслуговують.

Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо невідповідності змісту постанови статті 283 КУпАП так як в ній не зазначено порядок її оскарження з огляду на те, що згідно копії постанови серії АЕВ № 968039 в ній зазначено порядок та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року №137 обов`язковому технічному контролю підлягають тільки легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";

Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, які належать військовим формуванням, Міністерству внутрішніх справ України, Національній поліції, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту, покладається на ці формування та органи.

Вищезазначена норма закону має вичерпний перелік транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю, тобто це транспорті засоби, які використовуються з метою отримання прибутку, технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені ЗУ « Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України» та які належать військовим формуванням, Міністерству внутрішніх справ України, Національній поліції, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_1 є загальний легковий - Седан-В. Спеціалізований - медична служба (а.с. 17).

Транспортний засіб ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_1 на праві власності належить КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8», яка згідно п. 1.1 Статуту КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8», є неприбутковою організацією (а.с. 9).

З вищезазначеного вбачається, що транспортний засіб ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , не відноситься до переліку транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю.

У силу приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує правомірність постанови, не спростував.

За таких обставин постанову не можна визнати законною, так як у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст. 121 КУПАП.

Крім того, відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, враховуючи наведені і встановлені обставини, суд приходить до висновку що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №968039 від 06 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського сержанта поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Панченка Вячеслава Миколайовича про скасування постанови серії ЕАВ №968039 від 06.03.2019 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №968039 від 06.03.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.05.2019 р.

Суддя