Справа № 826/15729/17
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Лекс" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Лекс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 серпня 2017 року за № на загальну суму 456 168,00 грн, в тому числі основний платіж - 364 934,00 грн, штрафна санкція - 91 234,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що висновки акта перевірки є безпідставними та необґрунтованими, оскільки ПАТ «Лекс» за результатами фінансово-господарських операцій з контрагентами правомірно сформувало витрати і податковий кредит, що підтверджується належним чином складеними первинними документами, які містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяги спірних операцій.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року даний адміністративний - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 23 серпня 2017 року №.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на скаргу, наполягав на законності оскаржуваного відповідачем судового рішення.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд за відсутності представника апелянта у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч.4 статті 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 19 липня 2017 року №6777, на підставі посвідчень від 20 липня 2017 року, відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 статті 78 Податкового кодексу України ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Лекс» (код 03058678) з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентом-постачальником ТОВ «Сіател Компані» (код 39646750) за період з 01 вересня 2015 року по 30 вересня 2015 року, з 01 листопада 2015 року по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 31 січня 2016 року, за результатами якої складено акт від 02 серпня 2017 року №297/26-15-14-02-02/03058678.

Перевіркою встановлено порушення ПАТ «Лекс» пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 364 937,00 грн, в тому числі за вересень 2015 року в сумі 109 137 грн, за жовтень 2015 року - 2 530 грн, за листопад 2015 року - 88 333 грн, за грудень 2015 року - 80 167 грн, за січень 2016 року - 84 767 грн.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки від 02 серпня 2017 року за №297/26-15-14-02-02/03058678, позивач подав заперечення на акт від 09 серпня 2017 року вих. №17, за результатами розгляду яких ГУ ДФС у м. Києві листом від 19 серпня 2017 року №25694/10/26-15-14-02-02 надано відповідь про залишення висновків акта перевірки без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі висновків акта перевірки 23 серпня 2017 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 456 168,00 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями - 364 934,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 91 234,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішенням Державної фіскальної служби України від 14 листопада 2017 року за №26101/6/99-99-11-01-02-25 податкове повідомлення-рішення № залишене без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Проведеною перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01 вересня 2015 року по 31 січня 2016 року встановлено його завищення на загальну суму 364 934,00 грн, що сформований за результатами здійснення господарських операцій ПАТ «Лекс» з ТОВ «Сіател Компані» ().

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є дохід із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно пп.14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПК України - податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1, п.198.2, п.198.3 статті 198 ПК України - право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України - не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Згідно п. 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 ПК України - податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги), необхідні первинні документи (податкові накладні), оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до статті 1 вказаного Закону - первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно статті 9 Закону - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до приписів п.п. 14.1.36 п. 14.1 статті 14 ПК України - господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договором комісії, доручення та агентськими договорами.

Відтак, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Як вбачається з матеріалів, між ПАТ «Лекс» (Замовник) та ТОВ «Сіател Компані» (Підрядник) укладено договір підряду від 20 серпня 2015 року №14, згідно умов якого Підрядник на свій ризик власними та залученими силами зобов`язується виконати ремонт офісних приміщень (ремонтні роботи), які розташовані за адресою: вул. Чорновола, 12, літера А, а Замовник зобов`язується здійснити оплату всіх цих робіт в обсязі, вказаному в актах приймання виконаних робіт.

Виконання вказаних робіт підтверджується копіями: акта приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року (ф.КБ-2в) від 30 вересня 2015 року б/н на загальну суму 670 000,00 грн, у тому числі ПДВ - 111 666,67 грн; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2015 року (ф.КБ-3) від 30 вересня 2015 року, локального кошторису на будівельні роботи (ремонт офісних приміщень) №2-1-1 від 30 вересня 2015 року (ф.№1), податкової накладної від 30 вересня 2015 року №13009 на загальну суму 670 000,00 грн, у тому числі ПДВ - 111 666,67 грн.

Проведення розрахунків за даним договором підтверджуються платіжними дорученнями від 07 жовтня 2015 року №381, №382, від 21 жовтня 2015 року №387, від 05 листопада 2015 року №409 на загальну суму 670 000,00 грн, у тому числі ПДВ - 111 666,67 грн.

Також, між ПАТ «Лекс» (Замовник) та ТОВ «Сіател Компані» (Підрядник) укладено договір підряду від 02 листопада 2015 року №18, згідно умов якого Підрядник на свій ризик власними та залученими силами зобов`язується виконати ремонт офісних приміщень (ремонтні роботи), які розташовані за адресою: вул. Чорновола, 12, літера А, а Замовник зобов`язується здійснити оплату всіх цих робіт в обсязі, вказаному в актах приймання виконаних робіт.

В підтвердження виконання будівельних робіт (ремонт офісних приміщень) позивачем надано копії акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2015 року (ф.КБ-2в) від 30 листопада 2015 року б/н на загальну суму 530 000,00 грн, у тому числі ПДВ - 88 333,33 грн, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2015 року (ф.КБ-3) від 30 листопада 2015 року, договірної ціни на ремонт офісних приміщень від 30 листопада 2015 року, локального кошторису на будівельні роботи (ремонт офісних приміщень) №2-1-1 від 30 листопада 2015 року (ф.№1), податкової накладної від 30 листопада 2015 року №63011 на загальну суму 530 000,00 грн, у тому числі ПДВ - 88 333,33 грн.

Також між ПАТ «Лекс» (Замовник) та ТОВ «Сіател Компані» (Підрядник) укладено договір підряду від 01 грудня 2015 року №30, згідно умов якого Підрядник на свій ризик власними та залученими силами зобов`язується виконати ремонт офісних приміщень (ремонтні роботи), які розташовані за адресою: вул. Чорновола, 12, літера А, а Замовник зобов`язується здійснити оплату всіх цих робіт в обсязі, вказаному в актах приймання виконаних робіт.

В підтвердження виконання будівельних робіт (ремонт офісних приміщень) позивачем надано копії акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року (ф.КБ-2в) від 29 грудня 2015 року б/н на загальну суму 481 000,00 грн, у тому числі ПДВ - 80 166,67 грн, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року (ф.КБ-3) від 29 грудня 2015 року, договірної ціни на ремонт офісних приміщень від 29 грудня 2015 року, локального кошторису на будівельні роботи (ремонт офісних приміщень) №2-1-1 від 29 грудня 2015 року (ф.№1), податкової накладної від 29 грудня 2015 року №22912 на загальну суму 481 000,00 грн, у тому числі ПДВ - 80 166,67 грн.

Проведення розрахунків за даним договором підтверджуються платіжним дорученням від 12 січня 2016 року №10 на суму 250 000,00 грн. Кредиторська заборгованість станом на 31 січня 2016 року склала 231 000,00 грн.

Також, між ПАТ «Лекс» (Замовник) та ТОВ «Сіател Компані» (Підрядник) укладено договір підряду від 04 січня 2016 року №30, згідно умов якого Підрядник на свій ризик власними та залученими силами зобов`язується виконати ремонт офісних приміщень (ремонтні роботи), які розташовані за адресою: вул. Чорновола, 12, літера А, а Замовник зобов`язується здійснити оплату всіх цих робіт в обсязі, вказаному в актах приймання виконаних робіт.

В підтвердження виконання будівельних робіт (ремонт офісних приміщень) позивачем надано копії: акта приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року (ф.КБ-2в) від 31 січня 2016 року б/н на загальну суму 508 600,00 грн, у тому числі ПДВ - 84 766,67 грн; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2016 року (ф.КБ-3) від 31 січня 2016 року; договірної ціни на ремонт офісних приміщень від 31 січня 2016 року; локального кошторису на будівельні роботи (ремонт офісних приміщень) №2-1-1 від 31 січня 2016 року (ф.№1); податкової накладної від 31 січня 2016 року №333101 на загальну суму 508 600,00 грн, у тому числі ПДВ - 84 766,67 грн.

Кредиторська заборгованість по вказаним операціям склала 508 600,00 грн.

Відповідно до довідки ПАТ «Лекс» від 16 березня 2018 року №16 вартість робіт в сумі 1 824 666,66 грн, отриманих від ТОВ «Сіател Компані», відображена на рахунку 103 «Будинки та споруди» та збільшує залишкову балансову вартість об`єкту, а саме офісної будівлі (літера А) за адресою м. Київ, вул. Чорновола, 12.

Судом першої інстанції встановлено, що ремонтні роботи, які виконані ТОВ «Сіател Компані», проведені у приміщенні офісного центру, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Чорновола, 12, який належить позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва від 09 вересня 2013 року та підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09 вересня 2013 року №9128801.

При цьому, основним напрямом діяльності ПАТ «Лекс» є надання в оренду офісних приміщень, у зв`язку з чим підтримка приміщення у належному та конкурентному стані, його обслуговування є одним з основних завдань підприємства. Здійснювати ремонтні роботи власними силами позивач не має можливості, оскільки у штаті має лише 13 осіб, які не є фахівцями в галузі будівництва, у зв`язку з чим товариство залучає підрядні організації.

Колегія суддів звертає увагу, що ТОВ «Сіател Компані» зареєстроване як юридична особа Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією 18 лютого 2015 року за №0033728 та взято на податковий облік 19 лютого 2015 року за №77372, стан платника « 0» - платник податків за основним місцем обліку, основний вид діяльності - організація будівництва будівель, свідоцтво платника ПДВ від 01 квітня 2015 року №200209813 - діюче.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія ліцензії серії АЕ №639916, видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 30 березня 2015 року ТОВ «Сіател Компані», відповідно до якої контрагенту позивача дозволено здійснювати перелік робіт, в тому числі, будівельні та монтажні роботи.

Таким чином, на момент здійснення господарських операцій та складення розглядуваних первинних документів контрагент позивача мав статус платника податків та був зареєстрований як юридична особа у встановленому законодавством порядку, а надані позивачу послуги (виконані роботи) відповідали основному виду діяльності ТОВ «Сіател Компані».

Отже, суд зазначає, що на підтвердження фактичного виконання зазначених операцій з ТОВ «Сіател Компані» позивачем подано первинні документи, які мають усі необхідні реквізити первинного документу, відображають дійсні факти господарської діяльності та, відповідно, підтверджують дані податкового обліку підприємства, сформовані за наслідками цих операцій.

Натомість, податковий орган не подав доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від платника документів, підтверджували б фіктивний характер спірних операцій та недобросовісність позивача як платника податків.

В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначає, що в ході аналізу інформації із загальнодоступних джерел, а саме Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено, що в провадженні слідчого управління ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування №0000142 від 09 грудня 2016 року за фактом підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205-1, ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України.

Службові особи ТОВ «Вінсо-Технології» (код 33998128) в період 2013-2016 роки не сплатили до державного бюджету податок на прибуток та податок на додану вартість, внаслідок проведення безтоварних операцій з підприємствами, які мають ознаки фіктивності, серед яких, у тому числі ТОВ «Сіател Компані» (код 39646750).

Крім того, відповідач посилається на те, що згідно інформації ІС «СФП» ТОВ «Сіател Компані» зареєстроване на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи. В ГУ ДФС у м. Києві наявна копія заяви ОСОБА_1 щодо непричетності до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Згідно статті 17 Кримінального процесуального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

При детальному аналізі зазначених матеріалів можна дійти висновку, що вказане кримінальне провадження не порушені проти ПАТ «Лекс» чи ТОВ «Сіател Компані».

Відповідно, в рамках вказаних кримінальних проваджень не досліджувалися та не давалася оцінка господарським операціям безпосередньо позивача та його контрагента, не встановлювалася недійсність документів, що були складені за наслідком здійснення господарських операцій, а позивач або його посадові особи не були фігурантами кримінальних справ.

Слід також зазначити, що будь які матеріали кримінального провадження, наприклад, протокол допиту свідка, не є належним доказом вчинення будь-якою особою кримінально-караного діяння, а відтак, відсутність належних доказів, як то вирок, вказує на необґрунтованість тверджень відповідача про фіктивність проведених позивачем господарських операцій.

Таким чином, твердження відповідача з посиланням на службову інформацію про те, що діяльність контрагента позивача була спрямована на здійснення операцій, пов`язаних з наданням останньому податкової вигоди у вигляді безпідставного формування податкового кредиту та валових витрат ґрунтуються на припущеннях, що суперечить статті 159 КАС України.

Слід зазначити, що платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів. Таким чином, формування суб`єктом господарювання податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов`язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

Відтак, обставини щодо фактичності здійснення господарських операцій з придбання у контрагента товарів (робіт, послуг), на які платник податку посилається як на підставу виникнення у нього права на включення нарахованого (сплаченого) податку на додану вартість до податкового кредиту, відповідачем не спростовано.

З урахуванням наведеного, позивач правомірно відніс до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість по відносинам із ТОВ «Сіател Компані», а висновки акта перевірки про заниження податку на додану вартість є помилковими.

Жодного спростування даної інформації, викладеної судом в оскаржуваному рішенні, податковим органом в апеляційній скарзі не наведено, як і не обґрунтовано його незгоду із таким висновком, будь-яких інших доводів, відмінних від наведених в суді першої інстанції, відповідачем в апеляційній скарзі не зазначено, порушення суд норм права не доведено.

Враховуючи зазначене, та оскільки судом не було встановлено ознак фіктивності укладених між позивачем та його контрагентом правочинів, необґрунтованими є висновки, викладені відповідачем в акті перевірки про порушення позивачем податкового законодавства.

Відтак, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 23 серпня 2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки суб`єкт владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності не виконав, не навів підстав незаконності оскаржуваного рішення, порушення судом норм матеріального чи процесуального права, то підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків