Справа № 234/5047/19
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року справа №234/5047/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Міронової Г.М., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Краматорську та м. Слов’янську Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Маркозіа Георгіа Мерабовича на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 12 квітня 2019 року у справі № 234/5047/19 (головуючий 1 інстанції Бакуменко А.В., текст рішення складено у приміщенні суду за адресою: вул. Маяковського, 21, м. Краматорськ Донецької області) за позовом ОСОБА_3 до поліцейського батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Краматорську та м. Слов’янську Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Маркозіа Георгіа Мерабовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі-позивач, ОСОБА_3) звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до поліцейського батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Краматорську та м. Слов’янську Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Маркозіа Георгіа Мерабовича (далі-відповідач, патрульний поліцейський) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 334957 від 11 березня 2019 року якою накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425,00 грн, з закриттям провадження по справі (а.с. 1-3).

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 12 квітня 2019 року позов задоволено.

Скасовано постанову серії ВР № 334957 від 11.03.2019 року, яка винесена поліцейським Управління патрульної поліції в м. Краматорську та м. Слов’янську Департаменту патрульної поліції Маркозіа Георгієм Мерабовичем відносно ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за порушення вимог ч. 2ст. 122 КУпАП (а.с. 17-18).

Відповідач з вказаним рішенням не погодився та подав апеляційну скаргу в якій послався на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що водій, керував транспортним засобом ЗАЗ Lanos, держ. номер НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 ПДР України. Вказане підтверджується приєднаним відеодоказом. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, інспектором було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія. Позивачу було роз'яснено права та обов'язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд першої інстанції під час розгляду справи не надав юридичної оцінки всім доказам, які були наявні в матеріалах справи та не обґрунтував причини їх відхилення (а.с. 22-23).

Від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням процесуальних та матеріальних норм права. Вважає, що судом було надано правильної оцінки всім доказам по справі. Просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заявили клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, заслухав суддю – доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 334957 від 11.03.2019 року, винесеної інспектором УПП у м. Краматорську та Слов'янську ДПП Маркозіа Г.М., вбачається, що ОСОБА_3, 11.03.2019 року о 21 годин 45 хвилин, керуючи автомобілем ЗАЗ Lanos, держ. номер НОМЕР_1 не ввімкнув світло фар в темну пору доби, чим порушив п. 19.1 ПДРУкраїни. Вказаною постановою до водія застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КУпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Закон України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року

№ 3353-XII (далі-Закон № 3353-XII) регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об'єднань).

Відповідно до ст. 14 Закону № 3353-XII учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов'язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 19.1 ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Даючи правову оцінку доводам апелянта щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів враховує наступне.

Так, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що із відеозапису, доданого до справи вбачається, що на автомобілі перед зупинкою горять лише стоп-сигнали, проте габаритні вогні у транспортному засобі не увімкнені, що свідчить про не ввімкнення і світла фар.

З даного приводу, колегія суддів зауважує, що дійсно в матеріалах справи міститься відеозапис із бодікамери інспектора поліції на якому зафіксовано, що на автомобілі ЗАЗ Lanos, держ. номер НОМЕР_1 перед зупинкою горять стоп-сигнали. Однак, оскільки відповідач здійснював фіксування руху транспортного засобу позивача рухаючись за ним, а не назустріч йому, колегія суддів приходить до висновку, що на вказаному відеозаписі не зафіксовано належним чином той факт, що ОСОБА_3 не увімкнув фари ближнього (дальнього) світла у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, а тому цей доказ не може бути враховано судом апеляційної інстанції на підтвердження доводів відповідача. Суд також не приймає до уваги відеозапис з монітору системи відеоспостереження закладу на який посилається апелянт оскільки з вказаного відеозапису не можливо ідентифікувати марку, номер транспортного засобу та особу яка зафіксована на ньому.

Крім того, із відеозапис із бодікамери інспектора поліції також не вбачається, що позивач визнавав свою вину у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд також зазначає, що в оскаржуваній постанові інспектором не зазначено, який саме підпункт а,б чи в пункту 19.1 ПДР України порушив водій.

Приписи ст. 251 КпАП України визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, а відтак постанова серії ВР № 334957 від 11.03.2019 року обґрунтовано скасована судом першої інстанції.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки вони суперечать чинному законодавству та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін рішення суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Краматорську та м. Слов’янську Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Маркозіа Георгіа Мерабовича на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 12 квітня 2019 року у справі № 234/5047/19 за позовом ОСОБА_3 до поліцейського батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Краматорську та м. Слов’янську Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Маркозіа Георгіа Мерабовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 12 квітня 2019 року у справі № 234/5047/19 – залишити без змін.

Повний текст постанови складений 15 травня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Г.М. Міронова

І.В. Сіваченко