Справа № 580/1574/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про забезпечення позову

17 травня 2019 року справа № 580/1574/19

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гайдаш В.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання неправомірними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірним та скасувати наказ відповідача від 06.02.2019 №366/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 04.03.2019 №661/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», яким тимчасово заблоковано доступ позивача як державного реєстратора до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 5 (п`ять) місяців.

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої позивач просить зупинити дію оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 04.03.2019 №661/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що тимчасове блокування доступу до Єдиного державного реєстру порушує гарантоване Конституцією України право позивача на працю, а забезпечення позову у визначений позивачем спосіб є, на думку заявника, ефективним способом захисту його прав до ухвалення рішення у справі.

Перевіривши зазначені у заяві про забезпечення позову доводи позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено у Главі 10 КАС України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст. 150 КАС України).

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Згідно ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.06.2008 №2 в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Із позову судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 04.03.2019 №661/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» тимчасово заблоковано доступ позивача як державного реєстратора до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 5 (п`ять) місяців.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим та таким, який дійсно спрямований на захист прав, свобод та інтересів позивача до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 04.03.2019 №661/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі №826/15847/17.

Слід наголосити, що приймаючи вказане рішення про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, суддя враховує принципи, зазначені у Рекомендації NR (89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року.

Так, Комітет Міністрів, виходячи з того, що негайне і повне виконання адміністративних актів, які стали або можуть стати предметом оскарження, спроможні за деяких обставин завдавати інтересам осіб непоправної шкоди і що необхідно, заради справедливості, не допускати таких наслідків, виходячи з доцільності гарантувати особам, які цього потребують, тимчасовий захист з боку судів, не ігноруючи при цьому необхідність забезпечення ефективності адміністративної діяльності, рекомендував урядам держав-членів керуватися в своєму праві та адміністративній практиці, зокрема, наступним.

Згідно з Рекомендаціями термін «адміністративний акт» означає, відповідно до Резолюції (77) 31 про захист особи стосовно актів адміністративних органів влади, будь-який окремий захід чи рішення, вжитий/прийняте в межах реалізації владних повноважень, який/яке, з огляду на свій характер, безпосередньо впливає на права, свободи чи інтереси осіб.

У випадку, коли у провадженні суду знаходиться позов проти адміністративного акта, і цей суд ще не виніс стосовно нього свого рішення, заявник може вимагати від цього суду або від іншого компетентного судового органу вжити заходів тимчасового захисту стосовно цього адміністративного акта.

Приймаючи рішення щодо необхідності надання особі тимчасового захисту, суддя бере до уваги всі фактори та інтереси, які мають відношення до цієї справи. Рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Заходи тимчасового захисту, про вжиття яких розпорядився правомочний суд, можуть мати форму повного або часткового призупинення виконання адміністративного акта, повного або часткового відновлення ситуації, яка існувала на момент прийняття цього адміністративного акта або після його прийняття, а також покладення судом, згідно з його повноваженнями, відповідного обов`язку на адміністративний орган влади. Заходи тимчасового захисту жодним чином не можуть наперед визначати рішення, що його має прийняти суд у певній справі проти адміністративного акта.

Суддя зазначає, що наведений спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища позивача до розгляду даної справи по суті.

Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити дію наказу Міністерства юстиції України від 04.03.2019 №661/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» - до набрання законної сили судовим рішенням у вказаній справі №580/1574/19.

Ухвала діє до закінчення розгляду справи по суті та набрання рішенням по справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копії ухвали надіслати для виконання особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.А. Гайдаш