Справа № 154/647/19
Суддя: Каліщук А. А.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Вараниці А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовною заявою до Волинської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що постановою від 18.10.2017 р. його визнано винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 104198,16 грн.

Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки він не вчиняв даного правопорушення.

Про винесення даної постанови і про її наявність дізнався у лютому 2019 р., тому просить поновити строк звернення до суду, оскільки він пропустив його з поважних причин та визнати протиправною і скасувати постанову від 18.10.2017 р. в справі про порушення митних правил №3355/20500/17 та закрити провадження у справі.

18.03.2019 р. відповідач подав відзив на позов, який обгрунтовує тим, що відповідно до інформації митних органів Італійської Республіки транспортний засіб «Пежо Експерт» номер кузова НОМЕР_1 ніколи не був зареєстрований в Італії, а документ про реєстрацію вказаного транспортного засобу є недійсним. За інформацією ТОВ «Пежо Сітроен Україна» даний транспортний засіб вироблено у 2009 р., а не у 2010 р. Відповідно до акту ГУ ДФС у Дніпропетровській області документальної невиїзної перевірки ТОВ «Перлина-Авто» дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи під час митного оформлення товару «вантажний автомобіль Пежо Експерт, такий, що був у використанні, рік виготовлення 2010», нарахування та сплата суми акцизного податку за митною декларацією від 15.01.2015 № 205100000/2015/000104 має здійснюватись за ставкою 0,8 Євро/см3 як для автомобіля, що використовується від 5 до 8 років. В результаті за даною митною декларацією занижено зобов»язання по сплаті акцизного податку на суму 28943,93 грн. та податку на додану вартість на суму 5 788,79 грн., а в загальному на суму 34732,72 грн. Таким чином, ОСОБА_1, який станом на 15.01.2015 р. працював на посаді директора ТОВ «Перлина-Авто», через декларанта ОСОБА_2, під час митного офрмлення вантажного автомобіля марки «Пежо Експерт» вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 34732,72 грн., тобто заявив в митній декларації ІМ 40 ДЕ №205100000/2015/000104 від 15.01.2015 р. неправдиві відомості (щодо календарного року виготовлення транспортного засобу) необхідні для визначення митної вартості самого товару та надав з цією метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості. Постанова є законною, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги просить задовольнтити та проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, із заявами та клопотаннями про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не звертався.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 18.10.2017 р. постановою у справі про порушення митних правил № 3355/20500/17 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 104198,16 грн.

Підставою накладення на позивача стягнення, як вбачається з вказаної постанови та протоколу про порушення митних правил № 3355/20500/17 від 15.09.2017 р., стало вчинення ОСОБА_1 через декларанта ОСОБА_2, під час митного оформлення товару «вантажний автомобіль Пежо Експерт» дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 34732,72 грн., тобто повідомлення в митній декларації ІМ 40 ДЕ №205100000/2015/000104 від 15.01.2015 р. неправдивих відомостей (щодо календарного року виготовлення транспортного засобу) необхідних для визначення митної вартості самого товару та надання з цією метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Частиною 1 ст.458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За диспозицією статті 485 МК України, відповідальність настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини.

Судом встановлено, що митне декларування транспортного засобу марки «Пежо Експерт» здійснював декларант ОСОБА_2, котрий до відділу митного оформлення Володимир-Волинський Волинської митниці ДФС для здійснення митного оформлення транспортного засобу марки «Пежо Експерт»» подав електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ № 205100000/2015/000104.

Декларантом ОСОБА_2 у графі 31 МД «Мотортні транспортні засоби для перевезення вантажів» заявлено "вантажний автомобіль», що був у використанні призначений для для використання по дорогах загального користування марки «Пежо» модель «Експерт», номер кузова НОМЕР_1; загальна кількість місць, включаючи місце водія за документами виробника 3шт; призначення: для використання по дорогах загального користування; номер двигуна НОМЕР_2; тип двигуна дизельний; робочий обєм двигуна 1997 см.куб; потужність 88 кВТ; вантажопідйомність 0,825т; маса в разі макс. завантаження 2,708т; такий, що був у використанні; колісна формула 4х2; тип кузова фургон; календарний рік виготовлення 2010; модельний рік виготовлення 2010; торгівельна марка «Peugeot»; країна виробник FR. Декларантом здійснено нарахування митних платежів за кодом товару згідно УКТЗЕД - НОМЕР_3, а саме: ввізне мито 6481,29 грн, акцизний податок у розмірі 0,02 EUR/см3- 742,15 грн, податок на додану вартість -14407,26 грн, загальна сума нарахування 21630,70 грн.

З метою перевірки правильності застосування пільгових ставок митних платежів (акцизного податку), нарахування яких здійснюється виходячи з року виготовлення транспортного засобу проводилась перевірка.

Згідно з інформацією ТОВ «Пежо Сітроен Україна», фактичний рік виготовлення транспортного засобу марки «Пежо» модель «Експерт», номер кузова НОМЕР_1, є 2009 рік.

Відповідно до акту ГУ ДФС у Дніпропетровській області документальної невиїзної перевірки ТОВ «Перлина-Авто» дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи під час митного оформлення товару «вантажний автомобіль Пежо Експерт, такий, що був у використанні, рік виготовлення 2010», нарахування та сплата суми акцизного податку за митною декларацією від 15.01.2015 № 205100000/2015/000104 має здійснюватись за ставкою 0,8 Євро/см3 як для автомобіля, що використовується від 5 до 8 років. В результаті за даною митною декларацією занижено зобов»язання по сплаті акцизного податку на суму 28943,93 грн. та податку на додану вартість на суму 5 788,79 грн., а в загальному на суму 34732,72 грн.

На підставі отриманої інформації відповідач дійшов висновку, що при розмитненні даного автомобіля невірно вказано рік виготовлення транспортного засобу, що призвело до заниження митних платежів, які слід було сплатити при ввезені автомобіля, і загальна сума платежів, що підлягає доплаті, становить 34732,72 грн.

Згідно з ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом, або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ч. 6 ст.264 МК України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Статтею 54 МК України передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю і митного оформлення. Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до положень ст. 345 цього Кодексу документальна перевірка - це

сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Під час проведення документальної перевірки посадові особи органу доходів і зборів повинні реалізовувати визначені цим Кодексом повноваження виключно в обсязі, необхідному для з'ясування питань перевірки. У разі виявлення органом доходів і зборів під час проведення перевірки ознак порушень митних правил або контрабанди посадові особи органу доходів і зборів вживають передбачених законом заходів.

Згідно з ст. 352 цього Кодексу для підготовки висновків за результатами перевірок посадовими особами органів доходів і зборів можуть використовувати, зокрема: документи, визначені цим Кодексом; податкову інформацію; отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України. З метою здійснення митного контролю органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати інформацію щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України. Для підготовки висновків можуть бути використані матеріали, отримані від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності на запит органу доходів і зборів в порядку статті 334 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 495 цього Кодексу доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Також відповідно до положень ст. 52 цього Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Судом встановлено, що під час здійснення митного оформлення вищевказаного автомобіля з метою перевірки року випуску транспортного засобу проводилось експертне дослідження.

Зокрема, із висновку №07 експертного дослідження транспортного засобу марки «Пежо Експерт» вбачається, що рік випуску даного автомобіля є 2010.

Таким чином, під час здійснення митного оформлення вищевказаного автомобіля декларант ОСОБА_2 вказав рік випуску автомобіля - 2010, модельний рік -2010 виходячи із висновку експертного дослідження, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Інших документів, котрі б давали декларанту об»єктивні підстави вказати інший рік випуску автомобіля, на день митного оформлення транспортного засобу не було.

Порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, характеризуються умисною (активною) формою вини, зокрема, у спірному випадку - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Однак, як встановив суд, при здійсненні митного оформлення відомості про рік його випуску, модельний рік і дату першої реєстрації, вказані декларантом на підставі висновку експертного дослідження та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, які були надані митному органу і перевірені у встановленому законом порядку.

З наведеного слідує, що при здійсненні митного оформлення автомобіля позивач ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій, спрямованих на зменшення розміру митних платежів за розмитнення зазначеного вище автомобіля.

Таким чином, відповідач під час розгляду справи про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, не встановив і не довів належними доказами наявності саме в діях позивача складу зазначеного порушення і наявності його вини.

Позивачем не вчинено жодних умисних дій щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов'язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, тобто відсутні ознаки суб'єктивної сторони даного правопорушення, оскільки суб'єктивна сторона такого характеризується прямим умислом, якого у позивача не було.

За таких обставин суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбачений ст.485 МК України, оскільки він не вчиняв жодних дій і у нього не було жодного умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а рішення про притягнення позивача до відповідальності є необґрунтованим, прийняте за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, а тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги в частині скасування постанови до задоволення.

Враховуючи, що ч. 3 ст. 286 КАС України визначений перелік рішень, які за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право ухвалити і даною нормою не передбачено визнання судом протиправною постанову суб»єкта владних повноважень, тому суд відмовляє у задоволенні вимоги у визнанні протиправною постанови у справі про порушення митних правил.

Оскільки відсутні відомості про те, що позивач отримав оскаржувану постанову та знав про її прийняття, тому суд вважає, що позивач строк звернення до суду пропустив з поважних причин, а тому його слід поновити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 20, 77, 244-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

адміністративну позовну заяву задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил №3355/20500/17 від 18.10.2017 р. винесену заступником начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Врешті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук