Справа № 320/1548/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2019 року № 320/1548/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., за участю секретаря судового засідання Масловської К.І.,

представника позивача: ОСОБА_1 .

представника відповідача: Марченка О.М.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області»

про визнання протиправними дій, визнання протиправним протоколу та рішення

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області», в якому просить суд:

- визнати протиправними дії щодо прийняття постанови від 16.11.18 № 87 з причинним зв`язком «захворювання, пов`язане із проходженням служби в ОВС» через прийняття протоколу від 16.11.2018 № 87;

- визнати протиправним протокол від 16.11.2108 № 87 та постанову від 16.11.2018 № 87;

- скасувати протокол від 16.11.2018 № 87, на підставі якого приймалася постанова від 16.11.2018 № 87 відносно ОСОБА_1 ;

- скасувати постанову від 16.11.2018 № 87 з причинним зв`язком «захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС», якою відмінено постанову від 06.04.2016 № 10 з причинним зв`язком «захворювання пов`язано із захистом Батьківщини» відносно ОСОБА_1

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 05.04.2016 він є інвалідом 2-ї групи.

Відповідно до Свідоцтва про хворобу № 22/3В від 20.01.2016 Військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Київській області» встановлено, що захворювання позивача виникло у зв`язку з проходженням служби в ОВС.

Постановою ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Київській області» від 06.04.2016 № 10 внесено зміни до вказаного Свідоцтва, та зазначено причиною виникнення захворювання, службу пов`язану із захистом Батьківщини.

Постановою від 16.11.2018 № 87 відмінено запис, внесений 06.04.2016 та залишено запис від 20.01.2016, тобто «захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС».

Стверджує, що внесення змін до постанови в частині причинно-наслідкового зв`язку виникнення захворювання обмежує його право щодо користування соціальними пільгами.

Відповідач з позовом не погодився, зазначив, що діяв в межах повноважень та на підставі закону.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 відмовлено у відкритті провадження у частині вимог позивача про визнання протиправним та скасування протоколу ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Київській області» від 16.11.2018 № 87.

Ухвалою суду від 05.04.2019 відкрите спрощене позовне провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадженнята призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 25.04.2019 учасники справи не з`явились, хоча про дату, час та місце його проведення були повідомлені завчасно.

Натомість від уповноважених представників сторін надійшли клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, зважаючи на волевиявлення сторін, суд вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Капітан міліції ОСОБА_1 , командир взводу дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району, підпорядкованого Управлінню Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Київській області, у період з 13.03.2015 по 14.04.2015 перебував у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань.

Вказане підтверджується витягом з наказу Антитерористичного Центру при СБУ (по стройовій частині) від 11.04.2015 № 101, довідкою про безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей від 09.04.2015 та військовим квитком позивача.

Рішенням комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ України від 21.08.2015 № 16/І/Х/25 ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій.

21.08.2015 позивачу видано безтермінове посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , а 31.08.2016 пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 .

За результатами проходження у січні 2016 рокуогляду ВЛКДУ «ТМО МВС України по Київській області» позивачу видано Свідоцтво про хворобу № 22/3В від 20.01.2016, із зазначенням причинно-наслідкового зв`язку, а саме «захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в ОВС».

У подальшому, за зверненням позивача, як учасника бойових дій, ВЛК прийнято постанову від 06.04.2016 № 10, якою змінено причинний зв`язок захворювання з «пов`язане з проходженням служби в ОВС» на «пов`язане із захистом Батьківщини».

Вказана постанова прийнята з урахуванням наступних документів:

- посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 21.08.15;

- витяг із наказу № 101 від 11.04.2015;

- рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій від 21.08.2015 № 16/І/Х/25;

- довідки про безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції № 1774/Аб від 09.04.2015;

- Свідоцтво про хворобу № 22/3в від 20.06.2016;

- довідка МСЕК МОЗ УКраїгни серії АВ № 0214434 від 05.04.2016 про встановлення ІІ групи інвалідності ОСОБА_1 , яка пов`язана з проходженням служби в органах ОВС;

- копія паспорта ОСОБА_1 , 1975 р.н., серії НОМЕР_3 від 27.05.1997;

- виписки стацлікування;

- консультативні заключення.

У 2018 році Центральною медичною (військово-лікарською) комісією МВС України (далі ЦВЛК), на підставі звернення народного депутата України ОСОБА_2 проведено перевірку відповідності рішення ВЛК нормативно-правовим актам МВС в частині встановлення причинно-наслідкового зв`язку виникнення інвалідності у колишніх співробітників ОВС, в тому числі позивача.

За результати перевірки ЦВЛК виявлено ряд порушень під час проведення медичного огляду та діагностування захворювання у позивача, у зв`язку з чим направлено листа з вказівкою щодо усунення виявлених порушень.

На виконання вказівки, постановою ВЛК від 16.11.2018 № 87 скасовано постанову від 06.04.2016 № 10, внесені зміни до п.12 Свідоцтва про хворобу, а саме до визначення причинно-наслідкового зв`язку з хворобою «захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини» на «захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС».

Не погоджуючись з вказаним рішенням ВЛК, позивач звернувся до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лишена підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 2001 по 2017 роки проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, визначалось Порядком, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 № 85 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 22.02.2001 № 165/5356).

В подальшому, організація діяльності медичних (військово-лікарських) комісій МВС щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи унормована Положенням, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 28.04.2017 № 559/30427).

Пунктом 1.53.Порядку визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва) у колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх військовослужбовців, пов`язаного із захистом Батьківщини, проходженням служби в органах внутрішніх справ (проходженням військової служби), виноситься на основі цього Порядку та Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (z1109-08 ), інших нормативно-правових актів МВС щодо цього питання.

Відповідно до пункту 1.78.6 Порядку«захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах і установах, що входили до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, в період служби у військових частинах і установах, які входили до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні виноситься щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, вказаних у пункті 1.85.1 цього Порядку.

Пунктом 1.78.8. Порядку встановлено, що«захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ», якщо воно виникло в період проходження служби в органах внутрішніх справ або коли захворювання, яке виникло до служби, в період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

З таким самим формулюванням виносяться постанови при медичному огляді осібрядового й начальницького складу за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

Пунктом 1.85. Порядку визначено, що у свідоцтві про хворобу (додаток 12) осіб рядового й начальницького складу та військовослужбовців викладаютьсяобставини отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) зобов`язковим зазначенням документів, на підставі яких зроблено запис, наводяться дані об`єктивного дослідження наслідків поранення (травми, контузії, каліцтва), а також, поряд з іншими виявленими захворюваннями, повністю вказується діагноз цих наслідків.

Пунктом другим Положення визначено, що медичні (військово-лікарські) комісії МВС (далі - ВЛК) - спеціальні підрозділи, що утворюються в закладах охорони здоров`я МВС та Національної гвардії України (далі - НГУ) для проведення лікарської та військово-лікарської експертизи.

Відповідно до пункту третього Положення, основними завданнями ВЛК є:

1) визначення за станом здоров`я, фізичного розвитку, а для окремих видів службової діяльності - за індивідуальними психофізіологічними особливостями, придатності кандидатів до служби в поліції, кандидатів до вступу до вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальні заклади), здобувачів вищої освіти навчальних закладів, придатності поліцейських до подальшої служби при переміщенні по службі, проходження служби у відрядженні за кордоном;

2) визначення за станом здоров`я та фізичного розвитку придатності кандидатів до військової служби за контрактом, у військовому резерві, кандидатів до вступу до вищих військових навчальних закладів НГУ (далі - ВВНЗ), ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням;

3) визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового й начальницького складу);

4) визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв, що спричинили смерть поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу.

Пунктом 4 Положення встановлено, що ВЛК відповідно до покладених на них завдань:

1) проводять лікарську експертизу кандидатам на службу в поліцію, поліцейським і колишнім поліцейським, кандидатам до вступу до вищих навчальних закладів, здобувачам вищої освіти навчальних закладів;

2) проводять військово-лікарську експертизу кандидатам на військову службу за контрактом, у військовому резерві, до вступу у ВВНЗ, військовослужбовцям НГУ, колишнім військовослужбовцям, колишнім особам рядового й начальницького складу;

3) забезпечують контроль за проведенням лікарської та військово-лікарської експертизи, а також лікувально-діагностичної роботи в закладах охорони здоров`я МВС та НГУ;

4) узагальнюють та аналізують результати проведення лікарської та військово-лікарської експертизи та розробляють пропозиції щодо вдосконалення цієї роботи;

5) спільно з лікарями-спеціалістами закладів охорони здоров`я МВС аналізують, узагальнюють результати лікування і медичного обстеження та здійснюють оцінку впливу умов служби на стан здоров`я та придатність до служби.

ВЛК у своїй роботі керуються чинним законодавством України, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань військово-лікарської експертизи (пункт п`ятий Положення).

Приписами Розділу ІІ Положення визначено, що лікарська та військово-лікарська експертиза проводиться штатними та позаштатними ВЛК.

Штатними ВЛК є Центральна медична (військово-лікарська) комісія МВС (далі - ЦВЛК), медична (військово-лікарська) комісія державної установи «Територіальне медичне об`єднання» МВС (далі - ДУ ТМО) в областях, в місті Києві (далі - ВЛК ДУ ТМО).

ЦВЛК функціонує на базі Центрального госпіталю МВС та в адміністративному порядку підпорядковується Управлінню охорони здоров`я та реабілітації МВС (далі - УОЗР МВС).

ВЛК ДУ ТМО функціонують на базі відповідних закладів охорони здоров`я МВС та в адміністративному порядку підпорядковуються відповідній ДУ ТМО.

У питаннях проведення лікарської та військово-лікарської експертизи штатні і позаштатні ВЛК підпорядковуються ЦВЛК, постанови якої можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Пунктом 16 визначені функції штатних ВЛК:

1) організація та проведення лікарської і військово-лікарської експертизи, контроль за її проведенням в підпорядкованих ВЛК, надання їм у разі необхідності методичної і практичної допомоги;

2) розгляд звернень, заяв і скарг кандидатів до служби у поліції, поліцейських, кандидатів на військову службу, військовослужбовців, колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх військовослужбовців з питань лікарської і військово-лікарської експертизи, аналіз та узагальнення результатів цієї роботи;

3) перегляд власних постанов і постанов підпорядкованих ВЛК у порядку контролю, а також у разі оскарження їх керівництвом МВС, Національної поліції України, командуванням НГУ чи особами, що пройшли медичний огляд, та в інших необхідних випадках;

4) затвердження (незатвердження) чи скасування постанов підпорядкованих ВЛК;

5) перевірка і узагальнення результатів роботи підпорядкованих ВЛК;

6) надання роз`яснень, вказівок, рекомендацій з питань лікарської та військово-лікарської експертизи підпорядкованим ВЛК;

7) подання голові ЦВЛК у встановленому порядку річних звітів, інформації про стан і результати проведеної лікарської та військово-лікарської експертизи;

8) організація навчання лікарів закладів охорони здоров`я МВС та НГУ з питань лікарської та військово-лікарської експертизи.

Відповідно до пункту 17 Положення, штатні ВЛК мають право:

1) запитувати у разі потреби медичні документи (медична карта стаціонарного хворого, медична карта амбулаторного хворого, консультативні висновки тощо), матеріали службових перевірок, характеристики на особу, довідки з архіву, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття експертного висновку та постанови ВЛК;

2) залучати лікарів-спеціалістів закладів охорони здоров`я МВС, лікарів-спеціалістів інших міністерств та відомств (за їх згодою) для вирішення питань лікарської і військово-лікарської експертизи;

3) направляти осіб, які проходять лікарську або військово-лікарську експертизу, на стаціонарне обстеження до закладів охорони здоров`я МВС або до лікувально-профілактичних установ інших міністерств і відомств (за їх згодою) з метою проведення необхідного обстеження чи діагностики.

Нормами Розділу VІІІ Положення визначено, що за результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва).

Постанови ВЛК приймаються на час фактичного огляду особи.

Постанови приймаються відповідно до мети проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зазначеної у направленні на медичний огляд.

Причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) поліцейським та військовослужбовцям встановлюється ВЛК у всіх випадках встановлення їм відповідного діагнозу (пункт 8).

16. Функції штатних ВЛК:

1) організація та проведення лікарської і військово-лікарської експертизи, контроль за її проведенням в підпорядкованих ВЛК, надання їм у разі необхідності методичної і практичної допомоги;

2) розгляд звернень, заяв і скарг кандидатів до служби у поліції, поліцейських, кандидатів на військову службу, військовослужбовців, колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх військовослужбовців з питань лікарської і військово-лікарської експертизи, аналіз та узагальнення результатів цієї роботи;

3) перегляд власних постанов і постанов підпорядкованих ВЛК у порядку контролю, а також у разі оскарження їх керівництвом МВС, Національної поліції України, командуванням НГУ чи особами, що пройшли медичний огляд, та в інших необхідних випадках;

4) затвердження (незатвердження) чи скасування постанов підпорядкованих ВЛК;

5) перевірка і узагальнення результатів роботи підпорядкованих ВЛК;

6) надання роз`яснень, вказівок, рекомендацій з питань лікарської та військово-лікарської експертизи підпорядкованим ВЛК;

7) подання голові ЦВЛК у встановленому порядку річних звітів, інформації про стан і результати проведеної лікарської та військово-лікарської експертизи;

8) організація навчання лікарів закладів охорони здоров`я МВС та НГУ з питань лікарської та військово-лікарської експертизи.

Пунктом 18 Положення унормовано, що визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузії, травми, каліцтва) у колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, колишніх військовослужбовців покладено на штатні ВЛК. Такі постанови приймаються, якщо при медичному огляді в період проходження служби зазначеним особам був установлений відповідний діагноз. Звільнені зі служби поліцейські, яким постановою ВЛК встановлено причинний зв`язок захворювань відповідно до Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 лютого 2001 року № 85, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 року за № 165/5356, мають право на внесення змін до зазначених постанов згідно з цим Положенням.

Пунктом 29 Положення визначено, що якщо питання про причинний зв`язок захворювання (поранення) розглядалось за заявою звільненої зі служби особи, то ВЛК повідомляє заявника про своє рішення, а якщо за результатами розгляду прийнято постанову, - надсилає чи видає її заявнику особисто.

VI. Оцінка суду

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується позивачем, що останній перебував у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей як командир взводу дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району, підпорядкованого Управлінню Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Київській області.

Відповідно до Закону України «Про Збройні сили України» від 06.12.1991 № 1934-ХІІ Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Даним Законом визначенозагальну структуру Збройний Сил України: Генеральний штаб Збройних Сил України; Об`єднаний оперативний штаб Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, ОСОБА_3 , Військово-Морські Сили; з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації, що не належать до видів Збройних Сил України; окремий рід військ - Десантно-штурмові війська Збройних Сил України; окремий рід сил - Сили спеціальних операцій Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Міністерство внутрішніх справ Україниє органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України (Постанова Кабінету Міністрів України від 13.08.14 № 401, в чинній редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до покладених на Міністерство внутрішніх справ Українизавдань, останнє організовує діяльність територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських управлінь (відділів), лінійних управлінь (відділів), окремих підрозділів міліції та територіальних, у тому числі міжрегіональних, органів патрульної служби (далі органи внутрішніх справ).

Наведене свідчить, що позивач брав участь у здійсненні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областейу складі одного із підрозділів МВС України, як правоохоронного органу спеціального призначення, який відповідно доЗакону України № НОМЕР_4 не входив до структури Збройних сил України, а отже і до складу діючої армії.

Суд звертає увагу позивача, що у вказаному службовому відрядженні останній перебував у період з 13.03.2015 по 14.04.2015,а звільнений з органів внутрішніх справ за станом здоров`яу запас (з постановкою на військовий облік) 21.01.2016, на підставі наказу від 21.01.2016 № 14о/с.

Отже, на момент перебування у відрядженні, позивач входив до складу одного із підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, яке не входить до структури Збройних сил України.

А тому, доводи позивача, що його хвороба пов`язана саме з проходженням служби у лавах Збройних силах України, після звільнення з органів внутрішніх справ України не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене та враховуючи, що формулювання причинно-наслідкового зв`язку виникнення захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини можливо застосувати лише до категорії військовослужбовців, які входять до структури Збройних сил України, ВЛКДУ «ТМО МВС України по Київській області» правомірно внесені зміни до Свідоцтва про хворобу позивача та визначено причинно-наслідковий зв`язок захворювання у зв`язку з проходженням його служби в ОВС.

Суд відхиляє твердження позивачащодо обов`язкової присутності під час прийняття оскаржуваної постанови ВЛК. Оскільки Положенням про організацію діяльності медичних (військово-лікарських)комісій МВС передбачено обов`язкову участьлише під час проходження медичного огляду, а не під час перегляду власних постанов ВЛК.

Суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

VII. Висновок суду

Завдання адміністративного судочинства полягає у захисті порушених прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на те, що нормами діючого Порядку, на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено визначення причинно-наслідкового зв`язку виникнення захворювання для військовослужбовців певної категорії, а саме які проходили службу у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, то позивач, як командир відповідного взводу дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції, яка входить у систему МВС,не підпадає під таку категорію.

Суд приходить до висновку, що ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Київській області» діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє позов у повному обсязі.

VIIІ. Розподіл судових витрат

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 12, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного рішення суду 17.05.2019.

Суддя Леонтович А.М.