Справа № 242/2691/19
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 травня 2019 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі судового засідання Сафроновій К.В., за участю представника позивача Мєльчакова В. ОСОБА_1 ., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Авдіївського міського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, в якому зазначено, що 20.04.2004 року громадянин ОСОБА_2 прибув на територію України за паспортом Російської Федерації № 50 НОМЕР_1 від 16.08.2004 року. Термін перебування на території України - громадянина ОСОБА_2 закінчився 19.07.2004 року та з цього часу відповідач перебував на території України без реєстрації та документів, що дають право на перебування або проживання на її території. 20.03.2018 р. позивачем разом з працівниками Мирноградського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області, був встановлений громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає на території України без законних підстав. 20.03.2018 р. у відношенні відповідача Мирноградським МВ ГУ ДМС у Донецькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДО № 000638 відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МДО № 000638 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., який ОСОБА_2 сплатив 20.03.2018 р. Мирноградським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області від 20.03.2018 р. було винесено Рішення за №1 про примусове повернення за межі України іноземця або особи без громадянства до країни походження, громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , зобов`язано самостійно покинути територію України у термін до 19.04.2018 р., заборонено подальший в`їзд в Україну терміном на три роки. Однак відповідач порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, не виконав у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення. У зв`язку з чим просять примусово видворити за межі території України та затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість місяців).

Представник позивача Авдіївського МС ГУ ДМС України в Донецькій області Мєльчаков В.В. в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення адміністративного позову про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.05.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, суд прийшов таких висновків.

Згідно до копії паспорта № 50 04 571495 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Магнитогорськ Челябінської області, є громадянином Російської Федерації, паспорт видано 16.08.2004 року.

Відповідно до копії протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2018 р. серії ПР МДО №000638 складено відносно ОСОБА_2 , протокол Мирноградським МВ ГУ ДМС у Донецькій області за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 203 КУпАП..

Відповідно до копії постанови від 20.03.2018 р. серії ПН МДО №000638 про накладення адміністративного стягнення, прийнятої Мирноградським МВ ГУ ДМС у Донецькій області на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. в дохід держави за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 203 КУпАП.

Згідно до квитанції № 0. 0. 992713978.1 від 20.03.2018 р. ОСОБА_2 сплачено адміністративний штраф у розмірі 510 грн.

Відповідно до Рішення №1 від 20.03.2018 р. про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства, громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 зобов`язано самостійно покинути територію України у термін до 19.04.2018 р., заборонено подальший в`їзд в Україну терміном на три роки.

Згідно до повідомлення № 6301.8.4/12663-19 від 11.05.2019 року наданого ГУ ДМС України в Харківській області, зазначено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до ГУ ДМС України в Харківській області не звертався.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України №3773-VI від 22.09.2011 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»(далі - Закон).

За приписами частини 1статті 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону ).

Статтею 30 Закону визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на території України з 20.04.2004 року, за порушення правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, 20.03.2018 року відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, за частиною 1статті 203 КУпАП. 20.03.2018 року штраф відповідачем сплачено у добровільному порядку. Рішення про примусове повернення до суду не оскаржувалось. Відповідно до прийнятого Рішення про примусове повернення іноземець повинен був самостійно залишити територію України, тобто виїхати до будь-якої країни світу, в строк зазначений у Рішенні - не пізніше 19.04.2018 року. Однак, громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 рішення в установлений строк без поважних причин не виконав.

При вирішенні питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судом враховано, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобода бо статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуація міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Вищезазначених обставин судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 , досяг 18-річного віку, порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства і не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, у відповідача відсутні документи на право перебування на території України, а також відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобода бо статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, суд дійшов висновку про наявність підстав для примусового видворення відповідача за межі території України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині примусового видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 за межі території України.

Крім того, позивач просить про затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість місяців).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З огляду на те, що є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ОСОБА_2 , ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, що підтверджується його ухилення від добровільного виїзду, відсутність родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, а також документів на повернення, суд вважає позов в частині затримання ОСОБА_2 , є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.2,5,7-9,72-79,90,241- 243,246,250,255, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Авдіївського міського сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі території України із поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк до шести місяців.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Владимирська