Справа № 520/3865/19
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 травня 2019 р. № 520/3865/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Красноградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. Бєльовська, буд.90, м.Красноград, Харківська область, 63304, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Красноградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Красноградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії по втраті годувальника за період з 11.12.2016 року по 23.01.2019 року;

- зобов`язати Красноградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 11.12.2016 року по 23.01.2019 року;

- стягнути з Красноградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору у сумі 768,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до досягнення ним 18 років мати позивача отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника (батька позивача). Після досягнення 18 років виплати припинилися, хоча позивач був студентом денної форми навчання та мав право на отримання пенсії до досягнення 23 років. Після звернення до відповідача та надання останньому відомостей щодо навчання, пенсійні виплати поновили з 23.01.2019 року. Але за період з 11.12.2016 року по 23.01.2019 року пенсія позивачу не виплачувалась, хоча, на думку позивача, він мав на це право. Отримавши відмову у перерахунку пенсії за минулий час, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження по справі. Відповідно до ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Від представника відповідача надійшов відзив, я якому останній просив суд відмовити у задоволені позову, та зазначив, що з 11.12.2016 р. виплата пенсії відповідно ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивачу була припинена внаслідок досягнення ним 18-річного віку, а з 25.01.2019 р. позивачем було реалізовано своє право на отримання пенсії шляхом подання відповідної заяви до управління, та призначено пенсію по втраті померлого годувальника відповідно ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Щодо виплати позивачу пенсії з 11.12.2016 р. по 23.01.2019 р. відповідач зазначив, що в цей період ОСОБА_1 до Управління не звертався.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи позову та відзиву проти нього, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що до досягнення 18-річного віку мати позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника (батька позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як зазначає позивач, після досягнення 18 років пенсійні виплати припинилися.

ОСОБА_1 є студентом третього курсу Харківської державної академії фізичної культури денного відділення факультету спортивних ігор та одноборств, про що свідчить довідка від 22.01.2019 р. №1148, підписана деканом факультету. (а.с.16). Відповідно зазначеної довідки позивач зарахований до навчального закладу 01.09.2016 р. наказом №135, та передбачуваний строк закінчення навчання 31.05.2020 р.

Позивач, дізнавшись від юриста про своє право на отримання пенсії по втраті годувальника навіть після досягнення 18-річного віку, звернувся до відповідача із заявою та довідкою з місця навчання для отримання соціальної пенсії до досягнення 23-річного віку. За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 23.01.2019 р. з моменту звернення позивача до Управління, відповідно ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Красноградським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області не заперечується право позивача на отримання даного виду пенсії.

25.03.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Красноградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про здійснення нарахування та виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника за період з 11.12.2016 р. по 23.01.2019 р. (а.с.10). У відповіді від 28.03.2019 р. №37-02/16 відповідач відмовив у виплаті пенсії за вищезазначений період у зв`язку з тим, що згідно ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» даний вид пенсії призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. (а.с.11). Окремого рішення пенсійного органу позивач не отримував. Управлінням зауважено, що до досягнення 18-річного віку позивач через свого опікуна отримував пенсію, призначену у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а після досягнення 18-річного віку пенсія по втраті годувальника була призначена у відповідності до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись з відмовою Управління, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

За правилами ст.37 Закону №1788-ХІІ, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Відповідно п. «а» зазначеної статті, непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по 3 групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій ст. 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому, дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно ст.47 Закону №1788-ХІІ, пенсія в разі втрати годувальника встановлюється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним згідно з статтею 37 цього Закону. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї провадиться з першого числа місяця, що йде за тим місяцем, в якому настали обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, який набрав чинності 01.01.2004 р.

Згідно ч.1 ст.37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. (п.3 ч.1 ст.45 Закону №1058IV).

Також, за приписами п. 16 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Крім того, враховуючи, що Закон №1058-IV, який прийнятий останнім у часі та, як зазначено у його преамбулі, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів ПФУ, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, а також те, що він чітко визначає, в якій частині застосовується Закон №1788-XII, пріоритетному застосуванню до відносин, пов`язаних з призначенням і виплатою пенсії у зв`язку з втратою годувальника, підлягає Закон №1058-IV.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.01.2015 року по справі №21-553а14.

Враховуючи викладене, застосуванню при призначенні та розрахунку позивачу пенсії по втраті годувальника до досягнення 18 років підлягали положення Закону України «Про пенсійне забезпечення», а з моменту подання заяви ОСОБА_1 від 23.01.2019 р. про призначення пенсії - положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також суд зазначає, поновлення права на виплату пенсії по втраті годувальника здійснюється не автоматично, а передбачає виконання ряду процедурних дій, пов`язаних з поновленням виплати, серед яких в даному випадку: подання заяви про призначення виплати з дотриманням строків звернення, наявність документів, які підтверджують факт навчання ОСОБА_1 у навчальному закладі.

Крім того, як слідує з листа Красноградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 28.03.2019 р. №37-02/16, після припинення виплати пенсії на особистому прийомі громадян ОСОБА_1 було надано роз`яснення та запропоновано надати до управління пакет документів для призначення пенсії по втраті годувальника за померлого батька. За період з 11.12.2016 р. по 23.01.2019 р. позивач не звертався до Управління та не надавав пакет документів для призначення пенсії по втраті годувальника. Відомостей, які б спростовували дані твердження Управління, в матеріалах справи не міститься, позивачем не заперечується, що він не звертався до органу пенсійного фонду в період з 11.12.2016 р. по 23.01.2019 р. Отже, вже після звернення ОСОБА_1 до Управління 23.01.2019 р. органом пенсійного фонду призначено пенсію згідно Закону №1058- IV.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що при усному спілкуванні з працівником Управління йому повідомили про відсутність права на отримання пенсії навіть у разі навчання, оскільки в матеріалах справи відсутні докази відмови позивачу в такій виплаті після досягнення ним 18-річного віку та припинення соціальної пенсії його матері - ОСОБА_3

У зв`язку з вищевикладеним, суд доходить висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст.72-77, 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Красноградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. Бєльовська, буд.90, м.Красноград, Харківська область, 63304, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 травня 2019 року.

Суддя Мінаєва К.В.