Справа № 240/5836/19
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 травня 2019 року м. Житомир справа № 240/5836/19

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

секретар судового засідання Рудченко К.В.,

за участю: представника позивача Шахрая М.І.,

представника відповідача Кравцова М.М.,

представника третьої особи Шепеля М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - військова частина НОМЕР_1 про стягнення компенсації в сумі 8273,72 грн,

встановив:

У провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову - військова частина НОМЕР_1 про стягнення компенсації у сумі 8273,72 грн.

13.05.2019 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду (а.с.22-25). В обґрунтування якого вказано, що позовні вимоги позивача обмежені місячним строком звернення до суду, з дня коли особа дізналася, або повинна була дізнатися, оскільки вказані спірні відносини відносяться до категорії спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби. Просить позов залишити без розгляду з підстав п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час судового засідання представник відповідача підтримав вказане клопотання, просив позов залишити без розгляду з підстав викладених в письмових обґрунтуваннях.

Представник позивача заперечив щодо задоволення поданого клопотання, вказав, що позов подано у строк передбачений законодавством.

Представник військової частини поклався на розсуд суду щодо вирішення клопотання.

Вирішуючи клопотання про залишення позову без розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 692 (по особовому складу) від 26.12.2018 року, ОСОБА_1 , звільнено з військової служби у запас відповідно підпункту «б» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». В свою чергу, 05.01.2019 року згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №4 від 05.01.2019 року позивач виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення.

Проте, станом на день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення ОСОБА_1 не отримав одноразову грошову допомогу при звільненні та премію.

Вказані виплати надійшли позивачу на банківський рахунок вже після звільнення з військової служби, в два етапи, зокрема 16.01.2019 та 18.01.2019.

Відтак, ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Проте, Конституційним Судом України у рішенні від 22.02.2012 № 4-рп/2012 "У справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу" зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237 1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз`яснено, що непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

В контексті розгляду цієї справи відлік строку звернення до суду із вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні має обчислюватися не з дати звільнення, а з дати фактичного розрахунку.

В даному випадку після виплати Генеральним штабом Збройних Сил України позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні та премії, оскільки з цієї дати припиняється протиправна бездіяльність відповідача, а тому саме з дати фактичного розрахунку у позивача виникає право вимоги про стягнення сум середнього заробітку з урахуванням строків, встановлених процесуальним законом.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що остаточний розрахунок з позивачем проведено 18.01.2019, тобто з цієї дати у тримісячний строк, у позивача виникає право звернення до суду із вимогою компенсації за затримку повного розрахунку при звільненні.

В свою чергу, позивач звернувся до суду 15.04.2019, тобто в строк передбачений законодавством.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача щодо недотримання строку звернення до суду з підстав їх необґрунтованості та не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 240, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника Генерального штабу Збройних Сил України про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскаржунню не підлягає.

Суддя С.В. Черноліхов

інше У задоволенні клопотання представника Генерального штабу Збройних Сил України про залишення позову без розгляду відмовити

Повний текст ухвали складено 20.05.2019