Справа № 824/436/19-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 р. м. Чернівці справа № 824/436/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог стосовно предмету спору на стороні відповідача Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу.

В С Т А Н О В И В:
Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - позивач) звернулося до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить скасувати постанову про накладення штрафу від 29.03.2019 р. №57618405 в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування адміністративного позову позивач вказував, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Саінчука Є.В. від 29.03.2019 р. винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №57618405. Вважає вказану постанову безпідставною (незаконною) та такою, яка підлягає скасуванню з огляду на відсутність підстав притягнення до відповідальності, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 р. "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких іншим категоріям осіб" на законодавчому рівні врегульовано порядок проведення перерахунку та проведення виплати пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.05.2019 р. відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Залучено до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 та Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області додаткові докази.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (далі - відповідач) подав до суду заяву, в якій повідомив про те, що заперечує проти позову та просив відмовити позивачу у задоволенні позову з огляду на те, що рішення в повному обсязі не виконане.

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області жодних пояснень стосовно адміністративного позову до суду не подало.

ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, відповідно до яких зазначав, що заперечує проти адміністративного позову з огляду на те, що з метою виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №824/438/18-а Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області 05.09.2018 р. здійснило перерахунок на його картковий рахунок заборгованості у розмірі 5817,60 грн та пенсійну виплату за серпень 2018 р. у сумі 5381,48 грн, що підтверджується випискою з карткового рахунку. Даний факт свідчить про те, що станом на 05.09.2018 р. в Головному управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області були в наявності відповідні ресурси для виконання рішення.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

07.11.2018 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Саінчуком Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57618405 про примусове виконання виконавчого листа №824/438/18-а, виданого 20.08.2018 р. Чернівецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" виходячи з розрахунку 86 процентів від суми грошового забезпечення з 01.01.2018 р. та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отримуваною в розмірі 70 процентів від суми грошового забезпечення та належним до виплати розміром пенсії у розмірі 86 процентів від суми грошового забезпечення сумою пенсії з 01.01.2018 р. (а.с. 11).

29.03.2019 р. головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Саінчуком Є.В., при примусовому виконанні виконавчого листа №824/438/18-а виданого 20.08.2018 р., виніс постанову ВП №57618405 про накладення штрафу Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь держави в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду в повному обсязі (а.с. 16).

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 2 ст. 63 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що Законом №1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання без поважних причин судового рішення. Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Судом встановлено, що 26.03.2018 р. Чернівецьким обласним комісаріатом направлено відповідачу довідку №ХЖ16763 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України (а.с. 36).

На підставі вказаної довідки та згідно з постановами Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 13.08.2018 р., Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб №103 від 21.02.2018 р., Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 29.03.2018 р. здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. виходячи із розрахунку вже 70% грошового забезпечення.

З них виплачується 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. щомісячно 50% від підвищення - 1708,72 грн; з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. щомісячно 75% від підвищення 2563,08 грн; 01.01.2020 р. 100% щомісячно 100% від підвищення 3417,44 грн (а.с.13).

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 86 процентів відповідних сум грошового забезпечення протиправними, гр. ОСОБА_1 звернувся до суду.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №824/438/18-а від 17.07.2018 р. адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 86 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" виходячи з розрахунку 86 процентів від суми грошового забезпечення з 01.01.2018 р. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отримуваною в розмірі 70 процентів від суми грошового забезпечення та належним до виплати розміром пенсії у розмірі 86 процентів від суми грошового забезпечення сумою пенсії з 01.01.2018 р. (а.с. 39-42).

Відповідно до відомостей із системи діловодство спеціалізованого суду рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.07.2018 р. набуло законної сили 17.08.2018 р.

20.08.2018 р. Чернівецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №824/438/18-а (а.с. 59).

З метою виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №824/438/18-а від 17.07.2018 р. та згідно з постановами Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 13.08.2018 р., Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб №103 від 21.02.2018 р., 20.08.2018 р. позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. виходячи із розрахунку вже 86% грошового забезпечення. Розмір пенсії після проведеного перерахунку склав 5381,48 грн.

З них виплачується 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. щомісячно 50% від підвищення - 2435,92 грн; з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. щомісячно 75% від підвищення - 3653,88 грн; з 01.01.2020 р. 100% щомісячно 100% від підвищення - 4871,84 грн (а.с.14).

З матеріалів справи видно, що постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №57618405 від 07.11.2018 р. з примусового виконання виконавчого листа №824/438/18-а виданого 20.08.2018 р., встановлено позивачу десятиденний строк для виконання рішення суду.

Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57618405 від 07.11.2018 р. отримано позивачем 13.11.2018 р., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10).

Листом №29939/06 від 26.11.2018 р. позивач направив до відповідача повідомлення, що по справі №824/438/18-а проведено 20.08.2018 р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 86% відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Розмір пенсії після проведеного перерахунку склав - 5381,48 грн. Перерахована, сума пенсій включена до виплати у вересні місяці поточного року, а отже стягувач отримав пенсію у новому розмірі згідно рішення суду.

Разом з тим, в листі позивач звернув увагу відповідача на те, що 22.08.2018 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого цією постановою Уряду.

Відповідно до цього Порядку визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів передбачених у Державному бюджеті на цю мету. Під виконання даного порядку підпадають рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", на виконання яких стягувачу зараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Враховуючи наведене, в листі позивач зазначив, що різниця між розміром пенсії, визначеним відповідно до постанови суду і розміром пенсії, обчисленим без урахування постанови суду за період до набрання постанови законної сили (тобто з 01.01.2018 р. до дати набрання постанови законної сили), яка складає 5465,73 грн буде виплачуватися ОСОБА_1 органом Пенсійного фонду відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. № 649.

Беручи до уваги наведене, позивач просив відповідача закінчити виконавче провадження №57618405 від 07.11.2018 р. згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду згідно з виконавчим документом (а.с. 12).

29.03.2019 р. оскаржуваною постановою накладено на позивача штраф на користь держави в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду в повному обсязі (а.с. 16).

Постанову про накладення штрафу позивач отримав 08.04.2019 р, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 15).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

21.02.2018 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категоріям осіб (далі - Постанова №103, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою передбачено проведення перерахунку та здійснення виплати перерахованих сум пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Вказаною Постановою, відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постановлено перерахувати пенсії згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Отже, з огляду на вищенаведені положення, суд приходить до висновку, що Постановою №103, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено поетапний порядок виплати пенсій колишнім військовослужбовцям, перерахованих за період з 01.01.2018 р. відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Судом встановлено, що з метою виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.07.2018 р. у справі №824/438/18-а, позивачем 20.08.2018 р. перераховано пенсію за вислугу років відповідно до Постанови №103 виходячи із розрахунку 86 процентів від суми грошового забезпечення з 01.01.2018 р. Розмір пенсії позивача після перерахунку склав 5381,48 грн.

Дослідженням розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії, за пенсійною справою №ХЖ16763 пенсіонера ОСОБА_1 встановлено, що після проведеного перерахунку пенсії та враховуючи фактичну виплату пенсії, до сплати підлягає різниця між розміром пенсії, обчисленим без урахування рішення суду, за період з 01.01.2018 р. по 16.08.2018 р., у розмірі 5465,73 грн. Водночас, в розрахунку зазначено, що вказана різниця, яка складає 5465,73 грн буде виплачуватися органом Пенсійного фонду, відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. №649.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 у письмових поясненнях зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 05.09.2018 р. здійснило перерахунок на його картковий рахунок заборгованості у розмірі 5817,60 грн та пенсійну виплату за серпень 2018 р. у сумі 5381,48 грн, що підтверджується випискою з карткового рахунку та листом від 08.05.2019 р. № 14563/09 (а.с. 53-54, 103).

Однак, в той же день 05.09.2018 р., на підставі розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про повернення коштів № 23229/11 від 05.09.2018 р., кошти, перераховані ОСОБА_1 на виплату пенсії за період з 01.01.2018 р. по 30.09.2018 р. в сумі 5817,60 грн повернуто позивачу. Виплату суми боргу, розрахованого з дня набрання судовим рішення законної сили (17.08.2018 р.) у розмірі 351,87 грн, проведено у жовтні 2018 р. (а.с. 103, 104).

Отже, різниця між розміром пенсії, визначеним відповідно до рішення суду і розміром пенсії, обчисленим без урахування рішення суду у сумці 5465,73 грн (5817,60 грн - 351,87 грн) не була виплачена гр. ОСОБА_1 .

Як зазначено вище, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Крім того, законом №1404-VІІІ встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачем здійснено перерахунок пенсії та виплату за один місяць - серпень 2018 р. у розмірі 5381,48 грн. Однак, різниця між фактично отримуваною в розмірі 70 процентів від суми грошового забезпечення та належним до виплати розміром пенсії у розмірі 86 процентів від суми грошового забезпечення сумою пенсії з 01.01.2018 р. у розмірі 5465,73 грн гр. ОСОБА_1 виплачена не була.

Отже, рішення Чернівецького окружного адміністративного суд від 17.07.2018 р. у адміністративній справі №824/438/18-а позивачем не було виконано у повному обсязі.

Стосовно посилань позивача на практику Верховного Суду та на те, що перерахована пенсія позивачу буде виплачена за наявності бюджетного фінансування, як на підставу поважності невиконання в повному обсязі рішення суду, суд зазначає наступне.

Верховним Судом в ухвалі від 16.07.2018 р. у справі №811/1469/18 зазначено, що Верховний Суд України у своїх постановах (справи №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Отже, Верховний суд України в своїх рішеннях виходив з того, що відсутність відповідного фінансового забезпечення та коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Між тим, позивачем, як до суду так і до відповідача, не надано жодного доказу відсутності відповідного фінансового забезпечення та коштів для виплати стягувачу пенсійних виплат на підставі рішення суду.

Таким чином, надані позивачем документи не мають чіткого відображення вчинених ним дій, спрямованих на повне виконання рішення суду щодо виплати пенсії третій особі (стягувачу).

З приводу доводів позивача про поважність причин невиконання рішення суду та не врахування цього відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови, суд зазначає, що зі змісту ст.75 Закону 1404-VIII видно, що на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що окрім Конституції та цього закону виконавче провадження проводиться на підставі інших законів та нормативно-правових актів, прийнятими відповідно до цього Закону.

Водночас, Постанова №103 та Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 р., на які посилається позивач як на такі, що встановлює порядок виконання рішення суду у справі №824/438/18-а, прийняті не відповідно до Закону №1404-VIII, відтак не може врегульовувати порядок виконання рішення суду.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до переконання, що позивачем не надано докази, які б підтверджували факт повного виконання рішення суду у справі №824/438/18-а, або наявність поважних причин невиконання вказаного судового рішення.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 1 - 3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих позивачем окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідач довів правомірність оскаржуваної постанови, відтак адміністративний позов є таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частиною 5 ст. 139 КАС України встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, у задоволенні позову позивачу відмовлено повністю та за відсутності понесення відповідачем судових витрат, судом розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Згідно ст. 272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.
У відповідності до ст. ст. 287, 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Левицький В.К.