Справа № 464/2309/17
Суддя: Бойко О. М.
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2309/17
пр.№ 2-а/464/73/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2019 року
Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Бойко О.М.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 батальону №2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Федоренка Юрія Володимировича, Управління патрульної поліції Національної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Федоренка Юрія Володимировича, серії АР №563813 від 29.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови, ОСОБА_1 29.03.2017 року о 10 год. 43 хв., керуючи автомобілем марки «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Львові по проспекту Червоної Калини, 77, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2. «Рух праворуч» та дорожньої розмітки 1.16.2., чим порушив пп. 8.4. «г» та 8.5.1. Правил дорожнього руху України. Вказану постанову вважає неправомірною, оскільки чітко виконував вказівки дорожніх знаків, Правил дорожнього руху України не порушував та загрози безпеці дорожнього руху не створював. Вважає, що оскаржувана постанова винесена з грубими порушеннями його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема постанову було винесено (складено та підписано) в автомобілі патрульної поліції без його присутності та без забезпечення йому можливості надати пояснення. Жодних доказів того, що він порушив правила дорожнього руху, інспектор УПП не надав. У зв`язку з наведеним просить позов задоволити.
В судове засідання позивач не з`явився, подав суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, а тому, суд вважає, за можливе розглядати справу у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, а тому, суд вважає, за можливе розглядати справу у його відсутності.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії АР №563813 від 29.03.2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.
Згідно даної постанови, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 29.03.2017 року о 10 год. 43 хв., керуючи автомобілем марки «RENAULT MEGANE», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Львові по проспекту Червоної Калини, 77, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2. «Рух праворуч» та дорожньої розмітки 1.16.2., чим порушив пп. 8.4. «г» та 8.5.1. Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.
Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАА представником відповідача подано відеозапис, з якого вбачається, що транспортний засіб позивача був зупинений патрульними після його виїзду на проспект Червоної Калини з порушенням вимог дорожнього знаку 4.2. «Рух праворуч» та дорожньої розмітки 1.16.2.
Відповідно до ч.2,3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про здійснення будь-якої фіксації правопорушення.
Таким чином, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП у постанові від 29 березня 2017 року серії АР № 563813 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не зазначено відмостей про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація правопорушення та чи взагалі таке фіксування проводилось, інших достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачами не надано, а відтак у суду відсутня можливість встановити на підставі чого інспектор Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Федоренко Юрій Володимирович зробив висновок про вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Зазначена обставина стала підставою для скасування касаційним судом попереднього судового рішення у даній справі, під час нового судового розгляду відповачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що вказаний відеозапис був покладений в основу оскаржуваного рішення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
За наведених обставин суд вважає, що прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення ним правопорушення та недоведеності складу правопорушення, а тому постанова серії АР №563813 від 29.03.2017 року підлягає скасуванню, а провадження закриттю з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
На підставі ст.9, 251, 280, 283, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст. ст. 9, 73-77, 90, 242, 244-246, 286 КАС України,

в и р і ш и в :

позов задоволити.
Скасувати постанову серії АР №563813 від 29.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуюча