Справа № 1740/2004/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/1463/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Обрізко І.М., С.П.,
суддів Іщук Л.П., Хобор Р.Б.,
за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву приватного підприємства - фірми «Торгбуд-Сервіс» про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року, прийняте суддею Зозулею Д.П. у місті Рівному, повний текст складений 05.12.2018 року у справі за позовом приватного підприємства - фірми «Торгбуд-Сервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-
Приватне підприємство-фірма «Торгбуд-Сервіс» (далі ППФ «Торгбуд-Сервіс», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі ГУ ДФС в Рівненській області) про визнання протиправним та скасування рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №807863/32785198 від 21.06.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №262, складеної ППФ «Торгбуд-Сервіс» 23.06.2017; а також просило зобовязати Державну фіскальну службу України (далі ДФС України) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №262, складену ППФ «Торгбуд-Сервіс» 23.06.2017.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року позов задоволено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишено без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 1740/2004/18 - без змін.

22.04.2019 року на адресу суду засобами поштового звязку скеровано заяву представника позивача про понесення позивачем судових витрат, в якій просить присудити на користь ППФ «Торгбуд-Сервіс» судові витрати у справі, що складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн., про що винести додаткове рішення. Маються покликання на постанову Верховного Суду України від 01.10.2002 року у справі №30/63. Звертає увагу суду на те, що з метою можливості вирішення судом питання про розподіл судових витрат після ухвалення судового рішення у справі №857/1463/19, представником позивача зазначалося у відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року, про подання до суду доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу протягом пяти днів після прийняття рішення у справі.

Відповідно приписів ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України розгляд заяви проведено без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи поданої заяви, апеляційний суд приходить до наступного.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1- 3 ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 5, 7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги адвокатським обєднанням від 02.05.2018 року, укладений між ППФ «Торгбуд-Сервіс» та АО «Прищепа і партнери», предметом якого є зобовязання АО надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених вказаним договором, в тому числі у процесі захисту прав та представництва інтересів клієнта при оскарженні рішень ДФС України та її територіальних органів (а.с.32-34). До відзиву на апеляційну скаргу долучено ордер серії РН-645 №141 від 25.03.2019 року на імя адвоката ОСОБА_1

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем до заяви надано копію акта приймання-передачі наданих послуг №19/04-2 від 19.04.2019 року, копію рахунку на оплату послуг №19/04/2 від 19.04.2019 року, копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань по Адвокатському обєднанню «Прищепа і партнери», копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого ОСОБА_1, копію додаткової угоди №2 від 24.10.2018 року до договору від 02.05.2018 року, копію платіжного доручення від 22.04.2019 року №12296, копію виписки по рахунку НОМЕР_1 від 22.04.2019 року.

Враховуючи те, що наданими документами витрати на професійну правничу допомогу у конкретній адміністративній справі підтверджено належними та допустимими доказами, колегія суддів вважає, що заява підлягає до задоволення шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області та Державної фіскальної служби України на користь приватного підприємства - фірми «Торгбуд-Сервіс» солідарно витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Керуючись ст. ст.139, 252, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Заяву приватного підприємства - фірми «Торгбуд-Сервіс» про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (м. Рівне, вул. Відінська,12, код ЄДРОПОУ 39394217) та Державної фіскальної служби України (м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДРОПОУ 39292197) на користь приватного підприємства - фірми «Торгбуд-Сервіс» (Рівненська область, Здолбунівський район, м. Здолбунів, вул. Шкільна,30 А, ) солідарно витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі ) гривень 00 копійок.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Р. Б. Хобор
Повний текст судового рішення виготовлено 15.05.2019 року.