Справа № 520/2349/19
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

14 травня 2019 р. справа № 520/2349/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська Рекламно-Інформаційна Система" (вул.Данилевського, буд.22, 7 під'їзд, м.Харків, 61058, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул.Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, ) про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міська Рекламно-Інформаційна Система", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення №000252606 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 25.01.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням № від 25.01.2019 відповідачем неправомірно застосовано до ТОВ "Міська рекламно-інформаційна система" штрафні санкції та пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску. Крім того, при прийнятті спірного рішення, ГУ ДФС у Харківській області не взято до уваги постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 року по справі №820/18212/14, якою встановлено відсутність вини підприємства з затримці сплати належних платежів до бюджету та постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року по справі №820/5722/16, якою відмовлено податковому органу в стягненні з підприємства грошових коштів в рахунок погашення податкового боргу. На думку позивача, бездіяльність ДФС щодо не списання боргу в інтегрованій картці платника податку призвело до неправильного відображення реального стану сплати податків та внесків товариством, та як результат, призвело до протиправного прийняття спірного рішення.

Ухвалою суду від 15.03.2019 року відкрито провадження по справі за загальними правилами.

Ухвалою суду від 14.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надсилав, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача - Михайлова О.С. (довіреність №22747/9/20-40-10-04-02 від 28.09.2018) прибув у судове засідання, склав на адресу суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У письмовому відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає їх безпідставними та просить прийняти рішення про відмову у задоволенні позову. Так, рішення ГУ ДФС у Харківській області № від 25.01.2019 прийняте в порядку та на підставах ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", оскільки, починаючи з жовтня 2014 року позивач несвоєчасно сплачує самостійно нарахований за календарний місяць єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 25.01.2019 року № застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система" штраф у розмірі 3242,83 грн. за період з 21.10.2014 до 23.12.2014, штраф у розмірі 82088,50 грн. за період з 21.03.2015 по 03.12.2018 та нараховано пеню у розмірі 874,64 грн. (а.с.36).

Не погодившись зі спірним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування унормовано Податковим кодексом України, а в частині своєчасності подання звітності, повноти, своєчасності, нарахування та слати - Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування унормована Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Мінфіну України від 20.04.2015р. №449, зареєстрована в Мін'юсті України 21.04.2016р. за №609/28739.

Так, згідно п.1 ч.1 вказаної Інструкції платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані ним роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно п.1 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця (ч. 8 ст. 9 зазначеного Закону).

Відповідно до ч. 12 ст. 9 зазначеного Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника, та сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, є недоїмкою та стягується з урахуванням пені та застосування штрафів.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків від своєчасно не сплачених сум (п.2 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування)

Згідно п. 6 ч.1 ст. 1 зазначеного вище Закону недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 10 статті 25 вказаного вище Закону передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми несплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до Розділу VI зазначеної вище Інструкції до платників, які не виконали визначені Законом обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

З наданих до матеріалів справи інтегрованих карток обліку ЄСВ позивача за період 2014-2018 р. встановлено, що 06.10.2014 року ТОВ "Міська рекламно-інформаційна система" подало звіт з єдиного соціального внеску № та самостійно нарахував до сплати - 20848,45 грн., граничний термін сплати - 20.10.2014. Станом на 20.10.2014 у позивача рахувалася переплата в сумі 11283,32 грн., яка 20.10.2014 (в граничний день сплати ЄСВ) в автоматичному режимі була спрямована на погашення нарахованих платником сум. Залишок несплачених сум у розмірі 9565,13 грн. становив податковий борг (недоїмку), який погашено з запізненням на 4 дні - 24.10.2014 р. платіжним дорученням №121 від 24.10.2014. За несвоєчасну сплату контролюючим органом нараховано штраф у розмірі 956,00 грн. та пеню - 38,26 грн.

Як встановлено з відзиву відповідача та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, така несвоєчасна сплата відбулась по всім звітам поданим підприємством за жовтень, листопад, грудень 2014 року та за період березень 2015 - грудень 2018 року (а.с.36-58). За кожний факт несвоєчасної сплати ГУ ДФС у Харківській області нараховані штрафні санкції, які увійшли до рішення від 25.01.2019 № про застосування штрафу та нарахування пені на суму 89051,20 грн.

Вказані обставини позивачем не спростовані, доказів своєчасної сплати єдиного внеску за відповідні періоди до суду не надані.

Проте, у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов'язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Згідно п. 4 Розділу IV Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Порядок стягнення фінансових санкцій передбачено Розділом VII Інструкції.

Так, зокрема, згідно п. 2 ч. 2 Розділу VII Інструкції передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Для платників, зазначених у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, таким періодом є календарний місяць, для платників, зазначених у підпунктах 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, - календарний рік, для платників, зазначених у підпункті 3 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, які обрали спрощену систему оподаткування, - календарний квартал відповідно.

Таким чином, суд дійшов висновку, що під час розгляду даної справи представником позивача не було надано доказів своєчасного погашення боргу з єдиного внеску за оскаржуваний період.

Щодо посилання представника позивача на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 року по справі №820/18212/14, в якій вказано про відсутність заборгованості з єдиного соціального внеску та повну сплату податкового боргу, суд зазначає наступне.

Вищевказаною постановою суду встановлено відсутність заборгованості ТОВ "Міська рекламно-інформаційна система" з ЄСВ за період липень 2014 року, в той час, як спірним рішенням про застосування штрафних санкцій від 25.01.2019 року охоплено період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року та з березня 2015 по грудень 2018 року.

Також, позивач як на підставу відсутності заборгованості перед податковим органом посилається на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року по справі №820/5722/16, якою відмовлено у задоволенні позову Центральній об'єднаній державній податковій інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська рекламно-інформаційна система" про стягнення податкового боргу, з підстав відсутності заборгованості з податку на додану вартість та єдиного податку з юридичних осіб.

Суд зауважує, що вказані доводи позивача не беруться до уваги, оскільки, предметом розгляду по справі №820/5722/16 є наявність податкового боргу підприємства з податку на додану вартість та єдиного податку з юридичних осіб, в той час як питання сплати чи то наявності податкового боргу ТОВ "Міська рекламно-інформаційна система" з єдиного соціального внеску не розглядалось та в ході розгляду адміністративної справи №820/5572/16 не досліджувалось.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, перевіривши оскаржуване в даній справі рішення контролюючого органу про застосування штрафних санкцій та пені від 25.01.2019 року №, суд доходить висновку про його відповідність приписам чинного законодавства та дійсним обставинами справи, яка підтверджена відповідачем як суб'єктом владних повноважень за привалами ч. 2 ст. 77 КАС України.

В зв'язку з наведеним позовні вимоги про скасування цього рішення є такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська Рекламно-Інформаційна Система" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення у відповідності до ст. 295 цього Кодексу. Або в порядку, передбаченому п.15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко