Справа № 160/1116/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року Справа № 160/1116/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засіданняСтогній К.В.,
за участі: представника позивача: представника відповідача: не прибув не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фадкон" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафів, -
У лютому 2019 року ТОВ «Фадкон» звернулося до суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якій просило суд:
- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень №ДП 2274/252/АВ/П від 06.12.2018р., винесений Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН 274/252/АВ/МГ-ФС/866 від 26.12.2018р. про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фадкон" штрафу у розмірі 3723,00 грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2274/252/АВ/МГ-ФС/867 від 26.12.2018р. про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фадкон" штрафу у розмірі 223 380,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2019 року відкрито провадження у справі № 160/1116/19, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року у задоволенні заяви ТОВ "Фадкон" про забезпечення адміністративного позову у адміністративній справі № 160/1666/19 відмовлено повністю.
У судове засідання 20.05.2019 року сторони не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання сповіщені належним чином.
Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому орган Держпраці позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов. В обґрунтування своєї позиції покликається на те, що Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо здійснення інспекційного відвідування ТОВ «Фадкон» діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. А отже припис, постанови про накладення штрафу на позивача відповідають нормам діючого законодавства.
Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
В ході проведення інспекційного відвідування встановлені наступні порушення:
- формування тарифної системи у ТОВ "Фадкон" здійснюється суб`єктивно, відносно вирішено питання з визначенням розміру заробітної плати окремим працівникам, а саме з порушення вимог ст. 6 «Про оплату праці» та ст. 96 КЗпП. Згідно наданого у ході інспекційного відвідування штатних розкладів встановлено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється на підставі штатного розкладу, у якому при різних кваліфікаційних характеристиках професій (посад) встановлено однакові посадові оклади. Так, наприклад: у штатному розкладі, затвердженому наказом №2 директора підприємства від 25.04.2018р. та введений в дію з 25.04.2017р. зазначено однакові тарифні ставки (оклади) у розмірі 3200 грн. різним посадам - директору (код 1210.01), бухгалтеру (код 2441.2), менеджеру (код 1475.4), тобто вищенаведені посадові оклади були встановлені без врахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів посадових окладів, а відповідно без диференціації розмірів посадових окладів, тобто без врахування кваліфікації та складності виконуваної роботи, що порушує вимоги частини четвертої статті 96 КЗпП України та частини четвертої ст. 6 Закону України «Про оплату праці».
- у ході інспекційного відвідування на підставі відомостей на виплату грошей та платіжних доручень встановлено, що виплата заробітної плати працівникам проводиться не рідше двох разів на місяць, але перевіркою встановлено випадок порушення строків виплати, а саме: заробітна плата за другу половину січня 2018р. виплачена 16.02.2018р згідно банківської виписки за 16.02.2018р., номер платіжного документу 59 на суму 1529,50 грн., що не відповідає вимогам частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці», частини першої та другої статті 115 КЗпП України.
- напередодні святкових і неробочих днів (стаття 73) тривалість роботи працівників, крім працівників зазначених у статті 51 цього Кодексу, скорочується на одну годину як при п`ятиденному, та і при шестиденному робочому тижні. У ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що відповідно до табелів робочого часу тривалість роботи працівників:
за травень 2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у понеділок 8 травня 2017 року напередодні святкового дня 9 травня (День Перемоги) відпрацьовано 8 годин;
за червень 2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вівторок 27 червня 2017 року напередодні святкового дня 28 червня (День Конституції України) відпрацьовано 8 годин;
за серпень 2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у середу 23 серпня 2017 року напередодні святкового дня 24 серпня (День Незалежності України) відпрацьовано 8 годин;
за жовтень 2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у п`ятницю 13 жовтня 2017 року напередодні святкового дня 14 жовтня 2017 року (День захисника Вітчизни) відпрацьовано по 8 годин;
за березень 2018р. ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у середу 7 березня 2018 року напередодні святкового дня 8 березня 2018 року (Міжнародний жіночий день) відпрацьовано по 8 годин;
за травень 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вівторок 8 травня 2018 року напередодні святкового дня 9 травня (День Перемоги) відпрацьовано 8 годин;
за червень 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 у середу 27 червня 2018 року напередодні святкового дня 28 червня (День Конституції України) відпрацьовано 8 годин;
за серпень 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у четвер 23 серпня 2018 року напередодні святкового дня 24 серпня (День Незалежності України) відпрацьовано 8 годин. Слід зазначити, що заробітна плата за надурочні години (відповідно до розрахунково-платіжних відомостей відповідних періодів) 6 працівникам: ОСОБА_4 ., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не нараховувалась та не виплачувалась, що порушує вимоги частини першої статті 106 КЗпП України.
так, у червні 2017 року, липні 2017 року та серпні 2017 року приріст індексу3 споживчих цін складає 3,7 %, тому робітнику повинні нараховувати суму індексації.
Сума індексації у червні 2017 року складає:
1684 грн. х3,7%=62,31 грн.
Сума індексації у липні 2017 року складає:
1684 грн. х 3,7% = 62,31 грн.
Сума індексації у серпні 2017 року складає:
1684 грн. х 3,7% = 62,31 грн.
У вересні 2017 року, жовтні 2017 року та листопаді 2017 року приріст індексу споживчих складає 6,9%, тому робітнику повинні нараховувати суму індексації.
Сума індексації у вересні 2017 року складає:
1684 грн. х 6,9%= 116,20 грн.
Сума індексації у жовтні 2017 року складає:
1684 грн. х 6,9% =116,20 грн.
Сума індексації у листопаді 2017 року складає:
1684 грн. х 6,9%= 116,20 грн.
У грудні 2017 року приріст індексу споживчих цін складає 10,2%, тому робітнику повинні нараховувати суму індексації.
Сума індексації у грудні 2017 року складає: 1762 грн х 10,2% = 179,72 грн.
В ході проведення інспекційного відвідування виявлено випадки не нарахування та не виплати індексації працівникам підприємства та нарахування не в повному обсязі, а саме:
Відповідно до штатного розкладу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАДКОН», який затверджено директором підприємства та введено в дію з 25.04.2017, встановлено посадові оклади працівників підприємства у розмірі 3200,00грн. Отже, для розрахунку індексації місяцем встановлення (підвищення) посадових окладів вважається квітень 2017 року, що визначає абз. 1 п. 5 Порядку №1078.
Отже, право на нарахування індексації заробітної плати пропорційно відпрацьованому часу мали наступні працівники підприємства:
з вересня 2017: ОСОБА_5, ОСОБА_9;
у грудні 2017: ОСОБА_4 (індексація нарахована не в повному обсязі); ОСОБА_6 (індексація нарахована не в повному обсязі);
з листопада 2018 р.: ОСОБА_1 .. ОСОБА_7, ОСОБА_8 .
Відповідно до відомостей нарахування заробітної плати 6 працівникам: а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ТОВ «Фадкон» не нараховано (пропорційно відпрацьованого часу та не виплачено індексацію заробітної плати, що порушує вимоги Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003р. № 1078, ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України № 108 «Про оплату праці».
- у ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що відповідно до табелю обліку робочого часу за грудень 2017 року у законодавчо встановлений святковий день 25 грудня (Різдво Христове) два працівники, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відпрацювали по 8 годин.
За грудень 2017р. працівники відпрацювали 21 день при нормі тривалості робочого часу у грудні 2017р.-20 днів. Відповідно до відомості нарахування заробітної плати за грудень 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАДКОН» було нараховано заробітну плату за 168 годин без врахування того, що за роботу у святковий день 25 грудня (Різдво Христове) оплата повинна здійснюватися у подвійному розмірі.
Таким чином, у подвійному розмірі за роботу у святковий день працівникам не нараховано та не виплачено, що порушує вимоги частини першої другої статті 107 КЗпП України.
- в ході перевірки встановлено, що на підприємстві не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи, а саме: на підставі наказу №5 від 11.05.2018р. ОСОБА_6 звільнена з посади менеджера ТОВ «Фадкон» за власним бажанням 11.05.2018р., згідно з заявою від 13.04.2018р. про надання чергової відпустки з 16.04.2018 з наступним звільненням за власним бажанням, але у Звіті про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за квітень 2018р.(враховуючи відпустку за травень 2018) кількість днів відпустки наведено не вірно, що порушує вимоги ч. 2 ст.30 ЗУ «Про оплату праці» № 108.
За результатами інспекційного відвідування 06.12.2018 року фахівцем Держпраці складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ДН2274/252/АВ, який 06.12.2018р. отримано особисто директором ТОВ «Фадкон» ОСОБА_1
На підставі акту № ДН2274/252/АВ від 06.12.2018р. у відповідності до вимог ст. 259 КЗпП України, ч. 3 ст. 34 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017р. № 295 інспектором праці Бабкіною В.І. 06.12.2018 року винесено припис № ДН2274/252/АВ/П про усунення виявлених порушень.
Вказаним приписом зобов`язано директора ОСОБА_1 ТОВ «Фадкон» у строк до 14.12.2018р.:
вжити заходи щодо усунення порушень з врахуванням вимог ст. 96 КЗпП України, ч. 3 ст. 6 ЗУ №108;
вжити заходи щодо виконання вимог ч. 1 ст. 24 ЗУ № 108 «Про оплату праці», ч. 1,2 ст. 115 КЗпП України, а саме: виплату заробітної плати проводити з дотриманням строків, визначених законодавством;
вжити заходи щодо виконання вимог ч. 1 ст. 106 КЗпП;
вжити заходи щодо усунення порушень вимог п. 4 ПКМУ №1078, ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 ЗУ №108;
вжити заходи щодо виконання вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 107 КЗпП;
вжити заходи щодо виконання вимог ч. 2 ст. 30 ЗУ № 108;
у строк до 14.12.2018р. письмово проінформувати Управління з питань праці про виконання припису. Надалі вимоги чинного законодавства дотримуватися - постійно.
Вказаний припис отримано особисто директором ТОВ «Фадкон» ОСОБА_1 06.12.2018р.
26.12.2018 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М. вирішено накласти на ТОВ «Фадкон» штраф у сумі 223 380 грн. (двісті двадцять три тисячі триста вісімдесят гривень), про що складено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН2274/252/АВ/ІП-ФС/867.
Також, 26.12.2018 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М. вирішено накласти на ТОВ «Фадкон» штраф у сумі 3723 грн. (три тисячі сімсот двадцять три гривні), про що складено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН2274/252/АВ/ІП-ФС/866.
Вказані постанови направлені відповідачем засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення суб`єкту господарювання, роботодавцю 27.12.2018 року.
Вважаючи, що перевірку проведено за відсутності правових підстав, а вказані припис, постанови про накладення штрафу винесені безпідставно, незаконно та необґрунтовано, ТОВ «Фадкон» звернулося із позовом до суду.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Відповідно до ч.4 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Статтею 259 Кодексу законів про працю України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - КЗпП України) встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
До основних завдань Держпраці зазначеним Положенням віднесено реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Згідно з п.7 вказаного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295), пунктом 2 якого встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
В свою ж чергу, інспекційне відвідування є формою заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю запровадженою Порядком №295, яка відрізняється від перевірки об`єкта нагляду за підстави та порядком проведення. Порядок проведення інспекційного відвідування регламентується виключно Порядком №295, яким не здійснено розподіл заходів контролю на планові чи позапланові та який не передбачає необхідності отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері на проведення інспекційних відвідувань.
Згідно з підпунктом 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Пунктами 8-10 Порядку №295 встановлено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.
Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.
Відповідно до ч.5 ст.7 Закону №877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
Вказаній нормі кореспондують положення ст.10 Закону №877-V, згідно з якою суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.
Підпунктом 2 пункту 14 Порядку №295 передбачено право об`єкта відвідування під час проведення інспекційного відвідування не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначення пунктом 10 цього Порядку.
Таким чином з урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що при проведенні інспекційного відвідування відповідачем дотримано положення Порядку №295 та Закону №877-V щодо порядку проведення такого.
Що стосується наявності підстав для накладення штрафу на позивача, а відтак і щодо правомірності винесення спірної постанови, суд зазначає таке.
Відповідно до п.19 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
З матеріалів справи судом встановлено, що в ході здійснення інспекційного відвідування у ТОВ «Фадкон» виявлені порушення законодавства про працю, які зафіксовані в акті № ДН2274/252/АВ від 06.12.2018р., який підписано позивачем особисто щодо викладеної в акті інформації, та як наслідок видано припис про усунення виявлених порушень №ДН2274/252/АВ/П від 06.12.2018р., яким зобов`язано позивача у строк до 14.12.2018р. вжити заходи щодо усунення порушень з врахуванням вимог ст. 96 КЗпП України, ч. 3 ст. 6 ЗУ №108; вжити заходи щодо виконання вимог ч. 1 ст. 24 ЗУ № 108 «Про оплату праці», ч. 1,2 ст. 115 КЗпП України, а саме: виплату заробітної плати проводити з дотриманням строків, визначених законодавством; вжити заходи щодо виконання вимог ч. 1 ст. 106 КЗпП; вжити заходи щодо усунення порушень вимог п. 4 ПКМУ №1078, ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 ЗУ №108; вжити заходи щодо виконання вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 107 КЗпП; вжити заходи щодо виконання вимог ч. 2 ст. 30 ЗУ № 108; у строк до 14.12.2018р. письмово проінформувати Управління з питань праці про виконання припису. Надалі вимоги чинного законодавства дотримуватися - постійно.
Відповідно до п.27 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Відповідальність у вигляді штрафу за порушення законодавства про працю встановлена ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України. Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509, (далі - Порядок №509).
Пунктом 2 Порядку №509 встановлено, що штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку №509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
В позовній заяві позивач зазначає, що не отримував повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, за наслідком якого були винесені оскаржувані постанови.
Таким чином, суд доходить до висновку, що процедура повідомлення про розгляд справи відповідачем не порушена, позивач не був обмежений чи позбавлений можливості реалізувати право на участь у розгляді справи про накладення фінансових санкцій відповідно до ст.265 КЗпП України за порушення законодавства про працю, встановлених при інспекційному відвідуванні 06.12.2018р.
Слід зазначити, що на підставі наказу Міністерства соціальної політики №1917 від 04.12.2017р. наказ Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 №390 «Про затвердження Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань та її територіальних органів втратив чинність.
Відтак, доводи позивача про те, що відповідачем не наведено жодних підстав, які б свідчили про наявність згоди Держпраці України на проведення інспекційного відвідування, метою якого є позапланова перевірка ТОВ «Фадкон» є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, в тому числі та її територіальних органів.
Щодо виявлених порушень під час проведення інспекційного відвідування суд вважає за необхідне зазначати наступне.
У відповідності до вимог ст. 96 КЗпП України системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників.
Тарифна система оплати праці включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і професійні стандарти (кваліфікаційні характеристики).
Тарифна система оплати праці використовується при розподілі робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою для формування та диференціації розмірів заробітної плати.
Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).
Схема посадових окладів (тарифних ставок) працівників установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, формується на основі:
мінімального посадового окладу (тарифної ставки), встановленого Кабінетом Міністрів України;
міжпосадових (міжкваліфікаційних) співвідношень розмірів посадових окладів (тарифних ставок) і тарифних коефіцієнтів.
Мінімальний посадовий оклад (тарифна ставка) встановлюється у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником або органом, уповноваженим власником, згідно з професійними стандартами (кваліфікаційними характеристиками) за погодженням із виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником).
Вимоги до кваліфікаційних та спеціальних знань працівників, їх завдання, обов`язки та спеціалізація визначаються професійними стандартами або кваліфікаційними характеристиками професій працівників.
Порядок розроблення та затвердження професійних стандартів визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок розроблення та затвердження кваліфікаційних характеристик визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері праці та соціальної політики.
Колективним договором, а якщо договір не укладався - наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, виданим після погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), а в разі відсутності первинної профспілкової організації - з вільно обраними та уповноваженими представниками (представником) працівників, можуть встановлюватися інші системи оплати праці.
Так, наприклад, у штатному розкладі, затвердженому наказом №2 директором підприємства від 25.04.2018р. та введений в дію з 25 квітня 2017р. зазначено одинакові тарифні ставки (оклади) у розмірі 3200,00 грн. різним посадам - директору (код 1210.01), бухгалтеру (код 2441.2), менеджеру (код 1475.4), тобто вище наведені посадові оклади були встановлені врахування міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів посадових окладів відповідно без диференціації розмірів посадових окладів, а тобто без врахування кваліфікації складності виконуваної роботи, що порушує вимоги частини четвертої статті 96 України та частини четвертої ст. 6 Закону України №108 «Про оплату праці» (Закон №108).
Строки та періодичність виплати заробітної плати працівникам закріплені в ст. 115 КЗпП і ст. 24 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР.
Згідно зі ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.
Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.
Отже, заробітна плата виплачується працівникам обов`язково не менше двох разів на місяць та через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів без виключень. Крім того, дані норми чітко встановлюють, що лише розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, але останній не може становити менше оплати за фактично відпрацьований час.
В свою ж чергу, грaничні строки виплати зарплати - нe пізніше 22 числа за першу половину поточного місяця та не пізніше 7 чиcла наступного місяця - за другу половину.
Як вбачається з матеріалів акту інспекційного відвідування № ДН2274/252/АВ від 06.12.2018р. у ході інспекційного відвідування на підставі відомостей на виплату грошей та платіжних доручень встановлено, що виплата заробітної плати працівникам проводиться не рідше двох разів на місяць, але перевіркою встановлено випадок порушення строків виплати, а саме: заробітна плата за другу половину січня 2018р. виплачена 16.02.2018р згідно банківської виписки за 16.02.2018р., номер платіжного документу 59 на суму 1529,50 грн. Отже, вказане не відповідає вимогам частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці», частини першої та другої статті 115 КЗпП України.
Відповідно до статті 106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки.
За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години.
У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.
Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.
Статтею 73 КЗпП України встановлені святкові і неробочі дні
Так, встановлені такі святкові дні:
7 січня і 25 грудня - Різдво Христове
8 березня - Міжнародний жіночий день
1 травня - День праці
9 травня - День перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (День перемоги)
28 червня - День Конституції України
24 серпня - День незалежності України
14 жовтня - День захисника України.
Робота також не провадиться в дні релігійних свят:
7 січня і 25 грудня - Різдво Христове
один день (неділя) - Пасха (Великдень)
один день (неділя) - Трійця.
За поданням релігійних громад інших (неправославних) конфесій, зареєстрованих в Україні, керівництво підприємств, установ, організацій надає особам, які сповідують відповідні релігії, до трьох днів відпочинку протягом року для святкування їх великих свят з відпрацюванням за ці дні.
У дні, зазначені у частинах першій і другій цієї статті, допускаються роботи, припинення яких неможливе через виробничо-технічні умови (безперервно діючі підприємства, установи, організації), роботи, викликані необхідністю обслуговування населення. У ці дні допускаються роботи із залученням працівників у випадках та в порядку, передбачених статтею 71 цього Кодексу.
Робота у зазначені дні компенсується відповідно до статті 107 цього Кодексу.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, напередодні святкових і неробочих днів (стаття 73) тривалість роботи працівників, крім працівників зазначених у статті 51 цього Кодексу, скорочується на одну годину як при п`ятиденному, та і при шестиденному робочому тижні. У ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що відповідно до табелів робочого часу тривалість роботи працівників: за травень 2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у понеділок 8 травня 2017 року напередодні святкового дня 9 травня (День Перемоги) відпрацьовано 8 годин; за червень 2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вівторок 27 червня 2017 року напередодні святкового дня 28 червня (День Конституції України) відпрацьовано 8 годин; за серпень 2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у середу 23 серпня 2017 року напередодні святкового дня 24 серпня (День Незалежності України) відпрацьовано 8 годин; за жовтень 2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у п`ятницю 13 жовтня 2017 року напередодні святкового дня 14 жовтня 2017 року (День захисника Вітчизни) відпрацьовано по 8 годин; за березень 2018р. ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у середу 7 березня 2018 року напередодні святкового дня 8 березня 2018 року (Міжнародний жіночий день) відпрацьовано по 8 годин; за травень 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вівторок 8 травня 2018 року напередодні святкового дня 9 травня (День Перемоги) відпрацьовано 8 годин; за червень 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 у середу 27 червня 2018 року напередодні святкового дня 28 червня (День Конституції України) відпрацьовано 8 годин; за серпень 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у четвер 23 серпня 2018 року напередодні святкового дня 24 серпня (День Незалежності України) відпрацьовано 8 годин.
Отже, в порушення вимог частини першої статті 106 КЗпП України позивачем заробітна плата за надурочні години (відповідно до розрахунково-платіжних відомостей відповідних періодів) 6 працівникам: ОСОБА_4 ., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не нараховувалась та не виплачувалась, тобто доплату за роботу в понаднормові години працівникам не проведено.
Відповідно абз. 2 ч. 1 ст.1 до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ із змінами та доповненнями: «Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг».
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначено постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі - Порядок №1078).
Цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який складає у 2017 році 103 %.
Відповідно до загального правила, індексацію заробітної плати проводять в межах прожиткового мінімуму для працеспрможних осіб (абз. 4 п. 2 Порядки № 1078). З 1 січня по квітень 2017 року він дорівнював 1600 грн, з 1 травня 2017 року склав 1684 грн., з грудня 2017 - 1762 грн.
Так, у червні 2017 року, липні 2017 року та серпні 2017 року приріст індексу споживчих цін складає 3,7%, тому робітнику повинні нараховувати суму індексації. Сума індексації у червні 2017 року складає: 1684 грн х 3,7% = 62,31 грн. Сума індексації у липні 2017 року складає: 1684 грн х 3,7% = 62,31 грн. Сума індексації у серпні 2017 року складає: 1684 грн х 3,7% = 62,31 грн.
У вересні 2017 року, жовтні 2017 року та листопаді 2017 року приріст індексу споживчих цін складає 6,9%, тому робітнику повинні нараховувати суму індексації. Сума індексації у вересні 2017 року складає: 1684 грн х 6,9% » 116,20 грн. Сума індексації у жовтні 2017 року складає: 1684 грн х 6,9% = 116,20 грн. Сума індексації у листопаді 2017 року складає: 1684 грн х 6,9% = 116,20 грн.
У грудні 2017 року приріст індексу споживчих цін складає 10,2%, тому робітнику повинні нараховувати суму індексації.
Сума індексації у грудні 2017 року складає: 1762 грн х 10,2% = 179,72 грн.
Відповідно до Листа Мінсоцполітики від 28.04.2016 № 201/10/137 - 16 якщо розмір підвищення заробітної плати не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення заробітної плати, сума розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі неповного робочого часу або ж не повністю відпрацьованого місяця індексацію слід виплачувати пропорційно відпрацьованому часу (лист Мінсоцполітики від 25.02.2016 №75/10/136-16).
Пунктом 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 визначено:
«Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник».
В ході проведення інспекційного відвідування виявлено випадки не нарахування та не виплати індексації працівникам підприємства та нарахування не в повному обсязі, а саме:
Відповідно до штатного розкладу ТОВ «Фадком» який затверджено директором підприємства та введено в дію з 25.04.2017, встановлено посадові оклади працівників підприємства у розмірі 3200,00грн. Отже, для розрахунку індексації місяцем встановлення (підвищення) посадових окладів вважається квітень 2017 року, що визначає абз. 1 п. 5 Порядку №1078.
Отже, право на нарахування індексації заробітної плати пропорційно відпрацьованому часу мали наступні працівники підприємства:
- з вересня 2017: ОСОБА_5, ОСОБА_6 .;
ОСОБА_4 (індексація нарахована не в повному обсязі); ОСОБА_6 (індексація нарахована не в повному обсязі);
- з листопада 2018р.:
ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Відповідно до відомостей нарахування заробітної плати 6 працівникам, а саме: ОСОБА_5 ., ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ТОВ «Фадкон» не нараховано (пропорційно відпрацьованому часу) та не виплачено індексацію заробітної плати, що порушує вимоги Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078, ч. 6 ст. 95 України, ст. 33 Закону України № 108 «Про оплату праці».
Також, як вбачається з матеріалів акту інспекційного відвідування № ДН2274/252/АВ від 06.12.2018р. відповідно до табелю обліку робочого часу за грудень 2017 року у законодавчо встановлений святковий день 25 грудня (Різдво Христове) два працівники, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відпрацювали по 8 годин. За грудень 2017р. працівники відпрацювали 21 день при нормі тривалості робочого часу у грудні 2017р.-20 днів. Відповідно до відомості нарахування заробітної плати за грудень 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАДКОН» було нараховано заробітну плату за 168 годин без врахування того, що за роботу у святковий день 25 грудня (Різдво Христове) оплата повинна здійснюватися у подвійному розмірі.
Таким чином, у подвійному розмірі за роботу у святковий день працівникам не нараховано та не виплачено, що порушує вимоги частини першої другої статті 107 КЗпП України.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці:
а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат;
б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати;
в) сума заробітної плати, що належить до виплати.
Роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.
Однак, в порушення вимог ст. 30 Закону України «Про оплату праці» не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи, а саме: на підставі наказу №5 від 11.05.2018 ОСОБА_6 звільнена з посади менеджера ТОВ «Фадкон» за власним бажанням 11.05.2018р., згідно з заявою від 13.04.2018р. про надання чергової відпустки з 16.04.2018 з наступним звільненням за власним бажанням, але у Звіті про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за квітень 2018р.(враховуючи відпустку за травень 2018) кількість днів відпустки наведено не вірно.
Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
В силу ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд вважає, що відповідачем надані суду належні докази правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства про працю. Окрім цього суд констатує, що під час проведення інспекційного відвідування відповідач діяв у межах повноважень та у порядку визначеному чинним законодавством.
З огляду на встановлені обставини справи, оскільки позивачем допущено порушення мінімальних державних гарантій в оплаті праці, суд дійшов висновку, що припис про усунення виявлених порушень №ДП 2274/252/АВ/П від 06.12.2018р., постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН 274/252/АВ/МГ-ФС/866 від 26.12.2018р. у розмірі 3723,00 грн.; постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН2274/252/АВ/МГ-ФС/867 від 26.12.2018р. у розмірі 223 380,00 грн. винесені Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, є законними та відповідають нормам чинного законодавства. Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фадкон» є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ТОВ «Фадкон», суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Фадкон" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафів - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник