Справа № 565/491/19
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/4218/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Сеника Р. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 березня 2019 року, постановлену головуючим суддею Малковим В. В. о 09:10 год у м. Вараш, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара Вараського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Кузла Ярослава Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військового комісара Вараського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Кузла Я. В., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення від 05 березня 2019 року № 85.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 березня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки повторної неявки в судове засідання не вчиняв, так як в судове засідання, призначене на 20 березня 2019 року, він не з`явився у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, про що повідомив суд, і лише в одне судове засідання (29 березня 2019 року) не з`явився без поважних причин.

Оскільки учасники справи в судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд відповідно до пункту 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач у судове засідання, призначене на 20 березня 2019 року, не прибув і подав заяву про відкладення у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, а 29 березня 2019 року у судове засідання повторно не прибув без повідомлення про поважність причин такого неприбуття, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його передчасним, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, частиною п`ятою цієї статті передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Наведена норма кореспондується з положеннями статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, підставою для залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, у судове засідання без поважних причин, за умови належного його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, за відсутності заяви про розгляд справи без участі позивача та за умови неможливості розгляду справи за його відсутності.

При цьому, неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге (на два чи більше судових засідання підряд) не прибули на розгляд справи, і в суду є достовірні дані (докази) про те, що обидва рази позивач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Таким чином, вирішуючи питання залишення позовної заяви без розгляду із згаданої вище підстави, є необхідним з`ясувати: належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового розгляду перший і другий раз; відсутність поважних причин неприбуття позивача в два чи більше судових засідання підряд або інформації про такі причини; відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та можливість розгляду справи за його відсутності.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується позивачем, про судові засідання, призначені на 20 березня 2019 року та 29 березня 2019 року, його було належним чином повідомлено.

Неприбуття позивача у судове засідання 20 березня 2019 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю підтверджене копією листка непрацездатності від 18 березня 2019 року Серії АДН № 980878, про що повідомлено суд першої інстанції шляхом подання 19 березня 2019 року відповідної заяви про відкладення розгляду справи.

З протоколу судового засідання від 20 березня 2019 року встановлено, що розгляд справи відкладено у зв`язку з клопотанням позивача через поважну причину його неявки тимчасову непрацездатність.

Причини неприбуття в судове засідання 29 березня 2019 року позивачем суду не повідомлено.

Таким чином, відсутня повторність неприбуття у судове засідання без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття, передбачена пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України як підстава залишення позовної заяви без розгляду, що судом першої інстанції не враховано.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

З огляду на викладене, суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, незважаючи на терміновість розгляду даної категорії справи.

За наведених обставин суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання можливості розгляду справи по суті заявлених вимог, що відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, наданих статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 241, 243, 286, 308, 310, 312, 313, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 березня 2019 року у справі № 565/491/19 про залишення позовної заяви без розгляду скасувати, а справу на направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Р. П. Сеник