Справа № 826/20284/16
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Карпушової О.В., Файдюка В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення № 8 від 20.11.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення № 8 від 20.11.2015 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції обставинам справи, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Відзив на адресу суду на надходив.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, оформлене протоколом № 8 від 20.11.2015 року, про підтвердження кваліфікації судового експерта Сукаленка С.В.

В обґрунтування позову позивач зазначається, що на розгляді Сумського районного суду Сумської області знаходиться справа № 587/1196/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності на земельну ділянку, в якій 24.09.2015 року постановлено ухвалу про призначення судово-технічної експертизи.

Проте, після проведення експертизи, та виклика експерта до суду для надання пояснень по експертизі, з`ясувалося, що судовий експерт Сукаленко С.В. не має відповідної вищої освіти для проведення експертизи із землеустрою та із питань будівництва.

У зв`язку із виявленими порушеннями законодавства, позивачем було направлено скаргу на адресу ГПУ, МЮ України та Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при МЮУ.

У серпні 2016 позивач отримав відповідь від Міністерства юстиції України № Д-17887 від 11.07.2016 року із роз`ясненням питань, що стосуються кваліфікації експерта, а також повідомлено, що на засіданні ЦЕКК, яке відбулося 20.11.2015 року, при вирішенні питання щодо підтвердження кваліфікації судового експерта Сукаленка С.В. комісією розглянуто питання щодо відповідності вищої освіти експертній спеціальності. Але, як зазначає позивач, не взяв до уваги, що у експерта взагалі відсутній диплом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У контексті з положеннями частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Згідно з частиною 1 статті 55 Конституції України та пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (справа за зверненням жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

З наведеного слідує, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Так суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуваний акт індивідуальної дії, який вичерпав свою дію за фактом прийняття, жодним чином не зачіпає та не порушує жодних прав позивача, не створює будь-яких реальних та прямих, у т.ч. негативних, наслідків для позивача, доводи якого у даній справі відносно незаконності оскаржуваного акту по суті зводяться до незгоди з висновком експерта та наслідками застосування цього висновку у цивільній справі, в якій позивач і мав право реалізовувати свої процесуальні права, у т.ч. щодо незгоди з висновком експерта.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для висновку про порушення прав, свобод та інтересів позивача у зв`язку з прийняттям оскаржуваного акту, а відтак, оскільки права позивач не порушені, то підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Карпушова О.В.

Суддя Файдюк В.В.