Справа № 520/2195/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 р. № 520/2195/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Гаєвської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДФС у Харківській області рішення №0 від 15.11.2018 про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів на загальну суму 68000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів №0 від 15.11.2018, прийняте Головним управлінням ДФС у Харківській області, є незаконним та таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки з ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 1800353 вбачається, що вона зареєстрована 12.09.2018 року і була видана платнику податків 14.09.2018 року. За таких обставин вважається, що у день виявлення порушення правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями 14.09.2018 р. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 був особою, яка вже отримала ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а відтак, відповідно до положень ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у позивача не було обов'язку вносити до Єдиного реєстру місце здійснення торгівлі по АДРЕСА_1 в якості місця зберігання алкогольних напоїв.

Крім того, зазначив, що рішення №0 від 15.11.2018 підлягає скасуванню, оскільки починаючи з 01.01.2011 року норми Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що затверджений постановою КМУ від 02.06.2003 №790, в частині форми прийняття рішення про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суперечить приписам Податкового кодексу України, який має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню до цих правовідносин з урахуванням Перехідних положень до Кодексу, оскільки такі рішення відповідно до Податкового кодексу мають прийматися у формі податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Згідно розпорядження керівника апарату Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 №03-05/71, у зв'язку з перебуванням судді у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначено повторний автоматичний розподіл справи №520/2195/19. За результатами проведення повторного автоматичного розподілу вказана справа передана на розгляд судді Волошину Д.А.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті за згодою сторін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Згідно наданого до суду відзиву пояснив, що рішення є правомірним та прийнятим з дотриманням вимог законодавства, оскільки позивач отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями на період з 14.09.2017 до 13.09.2018 та наступну №1800353 термін дії з 15.09.2018 по 15.09.2019. Таким чином, 14.09.2018 р. ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в магазині за адресою: АДРЕСА_2 була відсутня. Згідно електронних копій розрахункових документів, що надходять на сервери ДФС України, встановлений факт реалізації алкогольних напоїв 14.09.2018 р. без відповідної ліцензії. Також, в ході перевірки було встановлено факт реалізації тютюнових виробів за період з 18.10.2018 по 23.10.2018 включно без наявної відповідної ліцензії, що є порушенням статті 15 Закону №481/95-ВР. Крім того, зазначив, що магазин позивача, розташований за адресою: АДРЕСА_2, на торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, у якому позивач ліцензію не отримав, не може вважатися «місцем здійснення торгівлі», оскільки ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами на дане місце торгівлі позивачем не отримана.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що фахівцями Головного управління ДФС України в Харківській області було проведено фактичну перевірку щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів суб'єкта господарської діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а саме, магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якої складено акт про результати фактичної перевірки від 23.10.2018 № 1188/20/37/РРО/.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ч. 14 ст. 15, ч. 37 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» із змінами та доповненнями.

На підставі зазначених висновків контролюючим органом винесено оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів №0 від 15.11.2018 на загальну суму 68000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням про застосування фінансових санкцій №0 від 15.11.2018 позивач надав до Головного управління ДФС у Харківській області скаргу, проте рішення залишено без змін, а скарга - без задоволення.

Судом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваного рішення слугував встановлений в ході проведення перевірки факт реалізації алкогольних напоїв 14.09.2018 р. без наявності відповідної ліцензії, що є порушенням ст. 15 Закону №481/95-ВР, а саме, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за відсутності у них ліцензій.

Також, перевіркою встановлено факт здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами у період з 18.10.2018 р. по 23.10.2018 р. включно без наявності відповідної ліцензії, що також є порушенням вимог зазначеної вище статті.

Крім того, контролюючим органом встановлено порушення позивчаем статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в частині зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, що потягло за собою накладення фінансових санкцій у вигляді штрафу всього в розмірі 34000,00 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення на відповідність вимогам діючого законодавства України, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями НОМЕР_2 строком дії з 14.09.2017 р. по 13.09.2018 р. (а.с.21)

Після закінчення строку дії зазначеної ліцензії позивач отримав нову ліцензію НОМЕР_4 терміном дії з 15.09.2018 р. до 15.09.2019 р. (а.с.23).

Таким чином, 14.09.2018 р. ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в магазині позивача за адресою: АДРЕСА_1 була відсутня. При цьому, 14.09.2018 р. Головним управлінням ДФС у Харківській області зафіксовано реалізацію позивачем алкогольних напоїв на суму 31,85 грн., що є порушенням ст. 15 Закону № 481/95-ВР та зафіксовано в акті перевірки № 1188/20/37/РРО/ від 23.10.2018р.

Також, судом встановлено, що позивач здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами НОМЕР_5 строком дії з 18.10.2017 р. до 17.10.2018 р.

Після закінчення строку дії зазначеної ліцензії позивач отримав нову ліцензію НОМЕР_6 терміном дії з 24.10.2018 р. до 24.10.2019 р. (а.с.25).

Таким чином, у період з 18.09.2018 р. по 23.10.2018 р. ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами в магазині позивача за адресою: АДРЕСА_1 /А була відсутня. При цьому, у зазначений період зафіксовано реалізацію позивачем тютюнових виробів на суму 1049,60 грн., що є порушенням ст. 15 Закону № 481/95-ВР та також відображено в акті перевірки № 1188/20/37/РРО/ від 23.10.2018р.

Отже, як вбачається з акту перевірки від 23.10.2018 № 1188/20/37/РРО/ та підтверджується матеріалами справи, факт реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів мав місце в період, коли діючі ліцензії, які надають позивачу право здійснення роздрібної торгівлі такими товарами, у позивача були відсутні.

Суд зазначає, що функції контролюючих органів передбачені ст. 19-1 Податкового кодексу України, якими є здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, проведення перевірок дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, оформлення трудових відносин з працівниками.

Притягнення суб'єкта господарювання до відповідальності шляхом накладення відповідним рішенням штрафу - є одним із способів здійснення контролюючим органом заходів, спрямованих на запобігання порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи уповноважено застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на них.

Суд зазначає, що тимчасовий порядок видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.05.1996 № 493 (далі - Порядок № 493).

Згідно з пунктами 23, 25 Порядку № 493 роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може провадитися суб'єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності, в тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Форма ліцензії затверджується Мінекономрозвитку. Бланки ліцензій виготовляються друкарським способом, повинні мати номер і бути захищені від підробки та несанкціонованого тиражування. У ліцензії зазначається:

- на лицьовому боці: найменування органу, що її видав; вид товарів (алкогольні напої чи тютюнові вироби), на право реалізації яких видано ліцензію; для юридичних осіб - найменування та місцезнаходження, номер телефону, факс (за їх наявності); для фізичних осіб - прізвище, ім'я та по батькові, паспортні дані (серія, номер, ким і коли виданий, місце проживання), номер телефону (за його наявності); ідентифікаційний код суб'єкта підприємницької діяльності; місце торгівлі; адреси відокремлених від роздрібної мережі місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; реєстраційний номер ліцензії, дата реєстрації; термін дії; дата видачі ліцензії; посада, прізвище, ім'я, по батькові уповноваженої особи, яка підписала ліцензію;

- на зворотному боці: відмітки про поточне (щоквартальне) внесення плати за ліцензію; відмітка про реєстрацію ліцензії в державній податковій інспекції, а в сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта підприємницької діяльності.

Отже, терміни дії ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами були особисто встановлені повноважним органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що 14.09.2018 р. ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а також, у період з 18.09.2018 р. по 23.10.2018 р. ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами в магазині за адресою: АДРЕСА_2 були відсутні.

Основним нормативним документом, який визначає засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптово-роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною 1 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Отже, враховуючи наявність порушення норм діючого законодавства з боку позивача, штрафні санкції за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у розмірі 17000,00 грн. та тютюновими напоями у розмірі 17000,00 грн. нараховані відповідачем правомірно.

При цьому, відповідач повинен був усвідомлювати той факт, що 13.09.2018 р. та 17.10.2018 р. відповідно, попередні ліцензії позивача припиняють свою дію.

Судом не можуть бути враховані доводи позивача щодо того, що 14.09.2018 р. він отримав нову ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а отже, реалізація ним алкогольних напоїв у цей день відбувалась без порушень діючого законодавства, оскільки закон передбачає обов'язковість наявності саме діючої ліцензії. А як було встановлено судом, строк дії вказаної ліцензії починався з 15.09.2018 р.

Крім того, доводи позивача щодо неналежної форми прийняття рішення про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, яка суперечить приписам Податкового кодексу України, оскільки такі рішення відповідно до Податкового кодексу мають прийматися у формі податкових повідомлень-рішень, суд зазначає, що вказані доводи не приймаються судом до уваги, оскільки на час виникнення спірних правовідносин Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР та Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що затверджений постановою КМУ від 02.06.2003 №790 є чинними.

Щодо зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, суд зазначає наступне.

Згідно частини тридцятої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), місце зберігання - це місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання; Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - це перелік місць зберігання, який ведеться органами державної податкової служби України і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджений наказом ДПА України від 28.05.2002 № 251 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форми довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру», відповідно до пункту 2.1 якого (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до Єдиного реєстру вносяться, зокрема, місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Виходячи з аналізу наведених норм, підставою для внесення місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів до Єдиного реєстру є саме встановлення факту зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів в приміщенні, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Вимоги до місця зберігання алкогольних напоїв визначені у пункті 16 постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», в якому (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що алкогольні напої зберігаються у спеціальних приміщеннях, відомості про місцезнаходження яких заносяться до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Приміщення для зберігання алкогольних напоїв повинні добре вентилюватися, не мати стороннього запаху, бути непроникними для прямих променів світла, обладнані охоронною сигналізацією. Пункт 17 вказаних Правил містить вимоги про те, що закорковані пляшки з алкогольними напоями зберігають у горизонтальному положенні з метою запобігання висиханню корку, а пляшки з іншою укупоркою - у вертикальному положенні. Пунктом 18 Правил передбачені вимоги щодо температурного режиму при зберігання алкогольних напоїв, зокрема, горілки та горілки особливої - від -5° С до +25° С, лікеро-горілчаних виробів - від +10° С до +20° С і відносній вологості повітря не більш як 85 відсотків, вино - від +8° С до +16° С (напівсолодке, напівсухе - від -2° С до +8° С), коньяку - не менш як +5° С.

Вимоги до місця зберігання тютюнових виробів встановлені в Правилах роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 № 218, у пункті 15 яких (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що приміщення для зберігання тютюнових виробів повинні бути сухими, чистими, з відносною вологістю повітря 60 (±10) відсотків. Ящики з тютюновими виробами повинні розміщуватися на піддонах, брусках або інших конструкціях (пристроях) на висоті не менше ніж 10 см від підлоги з проміжками для циркуляції повітря в штабелях висотою, що унеможливлює деформацію нижнього ящика. Відстань від штабеля до джерела тепла та стін повинна бути не менше 1 м.

При цьому, Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» під роздрібною торгівлею розуміє діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування; а місцем торгівлі визначає місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів - без обмеження площі, для алкогольних напоїв - торговельною площею не менше 20 кв. м, обладнане електронними контрольно-касовими апаратами (незалежно від їх кількості) або де є товарно-касові книги (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що магазин, в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , за своїм цільовим призначенням є місцем реалізації, а не місцем зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки в ньому безпосередньо здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами, що не підпадає під ознаки місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, тому не потребує внесення до Єдиного реєстру.

До того ж, відповідачем не наведено критеріїв, за якими ним віднесено магазин позивача до місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, окрім факту відсутності в певні дати у ФОП ОСОБА_1 ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі зазначеними товарами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішеннях від 12 квітня 2018 року у справі № 2а-2234/10/0770, від 12 червня 2018 року у справі № 813/3034/17, від 04 грудня 2018 року у справі № 820/2208/18.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Харківській області №0 від 15.11.2018 про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів в частині застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 34000,00 грн., застосованих за зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_3 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, код 39599198) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області №0 від 15.11.2018 про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів в частині застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 34000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок), застосованих за зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, код 39599198) суму сплаченого судового збору у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 15 травня 2019 року.

Суддя Д.А. Волошин