Справа № 818/1280/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 р.

Справа № 818/1280/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Чалого І.С. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, м. Суми по справі № 818/1280/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1, позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту – ГУПФУ в Сумській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо неперерахунку раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 11/148-67 (3138) від 31.05.2017;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 11/148-67 (3138) від 31.05.2017, починаючи з 01 січня 2016 року.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 по справі № 818/1280/18 адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ідентифікаційний код 21108013) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо неперерахунку раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 11/148-67 (3138) від 31.05.2017.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії № 11/148-67 (3138) від 31.05.2017 р., починаючи з 01 січня 2016 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 704,80 грн в рахунок відшкодування судового збору.

Вказане рішення суду ніким не оскаржене.

04.03.2019 позивачем подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 по справі № 818/1280/18, в якій позивач, з посиланням на ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, просив суд зобов’язати ГУПФУ в Сумській області подати до суду звіт про виконання судового рішення в 10-денний термін з дня набрання постановою суду законної сили.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 по справі № 818/1280/18 набрало законної сили 22.06.2018. Позивачем було подано до ГУПФУ в Сумській області виконавчий лист по справі № 818/1820/18, однак, листом від 22.02.2019 відповідач відмовив у перерахунку та виплаті пенсії, та повернув зазначений виконавчий лист без виконання, що свідчить про відсутність у відповідача наміру виконувати рішення суду. Враховуючи викладене, з боку відповідача має місце ухилення від виконання судового рішення, а відтак, наявні підстави, передбачені ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, для встановлення судового контролю шляхом зобов’язання ГУПФУ в Сумській області подати звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 по справі № 818/1280/18.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 по справі № 818/1280/18 у задоволенні у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 по справі № 818/1280/18 скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що позивачем було надано належні та допустимі докази ухилення ГУПФУ в Сумській області від виконання виконавчого листа по справі № 818/1280/18, що є підставою для встановлення судового контролю за виконанням рішення у відповідності до ст.382 КАС України.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що приписами статті 382 КАС України не передбачено право позивача на звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю з виконанням рішення, зазначене повноваження є правом суду та вирішується на його розсуд. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що відповідачем виконано рішення суду в частині проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1, однак, після перерахунку розмір пенсії зменшився, у зв’язку з чим пенсія виплачується позивачеві у раніше встановленому розмірі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У справі «Сорінг проти Об’єднаного Королівства» від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов’язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід’ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов’язків цивільного характеру.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов'язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п’ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Враховуючи те, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 по справі № 818/1280/18 ніким не оскаржене, беручи до уваги дату складення повного судового рішення – 22.05.2018, вказане рішення набрало законної сили 22.06.2018.

Згідно із положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч.8 ст.382 КАС України).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб’єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, пов'язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

В обґрунтування вимог клопотання про зобов’язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення по справі № 818/1280/18 позивачем зазначено, що відповідач письмово відмовив у проведенні перерахунку пенсії та повернув без виконання виконавчий лист, поданий позивачем, що свідчить про ухилення відповідача від виконання рішення суду.

За висновком суду першої інстанції, приписами ст.382 КАС України не передбачено права позивача на звернення до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення, зазначене повноваження є правом суду і вирішується виключно на його розсуд.

Однак, положення ст.382 КАС України не містять заборони на подання позивачем заяви про встановлення судового контролю шляхом зобов’язання відповідача-суб’єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

При цьому, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення.

Враховуючи, що відповідно до ст. 382 КАС України, судовий контроль встановлюється після ухвалення судового рішення у справі (вживається словосполучення "суд, який ухвалив"), слід дійти висновку, що для встановлення судового контролю повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 по справі № 286/766/17.

З приводу суджень суду першої інстанції про те, що відповідачем виконано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 по справі № 818/1280/18, а саме проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Слід зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Судом першої інстанції зазначено, що на виконання рішення суду в даній справі Головним управлінням ПФУ в Сумській області проведено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1, проте, внаслідок перерахунку розмір пенсії обчислено в сумі 5040,34 грн, що є меншим за розмір пенсії, перерахований відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, що складає 5241,49 грн. Тому на підставі до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсії позивачу здійснюється в розмірі 5241,49 грн.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 було зобов’язано провести перерахунок пенсії позивача за період, що передував прийняттю постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 (з 01.01.2016), відповідно до іншої постанови Кабінету Міністрів України - № 988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі довідки про грошове забезпечення від 31.05.2017 № 11/148-67 (3138).

З листа ГУПФУ в Харківській області від 22.02.2019 № 211/П-11 (а.с.38), на який послався суд першої інстанції, неможливо встановити, чи було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно з постановою КМУ № 988 від 11.11.2015, яким чином здійснено цей перерахунок, який розмір пенсії отримував позивач до проведення перерахунку, яким є розмір пенсії після перерахунку за постановою КМУ № 988 від 11.11.2015, та яким є розмір пенсії після проведення перерахунку за постановою КМУ № 103 від 21.02.2018.

Крім того, як зазначено в даному листі, позивачу з 01.01.2019 підлягає виплаті сума в розмірі 60891,12 грн. згідно з постановою КМУ № 103 від 21.02.2018, однак, як зазначає ОСОБА_1, станом на 04.03.2019 (дата подання заяви про встановлення судового контролю) та на 20.03.2019 (дата подання апеляційної скарги) жодної суми перерахованої пенсії він не отримав.

При цьому, вказаним листом від 22.02.2019 відповідачем повернуто без виконання поданий позивачем виконавчий лист по справі № 818/1280/18, що було розцінено позивачем як ухилення від виконання рішення суду.

Однак, судом першої інстанції не було надано належної оцінки листу ГУПФУ в Сумській області від 22.02.2019 та вищенаведеним доводам позивача.

Докази виконання відповідачем рішення суду в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів, не заперечуючи, що вирішення питання про зобов’язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є виключним повноваженням суду першої інстанції, який ухвалив рішення від 22.05.2018 по справі № 818/1280/18, вважає за необхідне вказати, що таке рішення повинно прийматися обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, які мають значення для його прийняття.

Однак, судом першої інстанції не з’ясовано фактичного виконання рішення суду, та, відповідно, наявності чи відсутності підстав для зобов’язання суб’єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, передбачених ст.382 КАС України.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні Заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення, є передчасним.

Відповідно до ст.320 КАС України неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу ч.1 ст.382 КАС України зобов’язати суб’єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення повноважний лише суд, який ухвалив це судове рішення.

Отже, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних повноважень зобов’язати ГУПФУ в Сумській області подати звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 по справі № 818/1280/18, як цього вимагає позивач в апеляційній скарзі, тому скарга підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 по справі № 818/1280/18 підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року по справі № 818/1280/18 скасувати.

Справу № 818/1280/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправноєю, зобов'язання вчинити певні дії - направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

(підпис)

Т.С. Перцова

Судді

(підпис) (підпис)

І.С. Чалий О.В. Присяжнюк

Повний текст постанови складено 15.05.2019 року