Справа № 320/761/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/761/19 Суддя першої інстанції: Колеснікова І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо неврахування до розміру пенсії ОСОБА_1, перерахованого з 01 січня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, доплат, які були враховані ОСОБА_1 до попереднього розміру його пенсії, а саме: надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 %, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення у розмірі 20%, надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 64%, премії у розмірі 10 %;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Київській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 88 % до 70 % від сум грошового забезпечення;

- зобов’язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок з 01 січня 2018 року раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, обчисленої відповідно до п.п.1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, які було враховано в попередньому розмірі пенсії (а саме: надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15 %, надбавки за інформаційно-аналітичне забезпечення у розмірі 20%, надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 64%, премії у розмірі 10 %) з розрахунку 88 % його грошового забезпечення та без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов’язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсії, що утворилася з 01 січня 2018 року у зв’язку з неправильним її нарахуванням по день фактичного перерахунку, невідкладно та одним платежем;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 150000 грн 00 коп., здійснивши виплату невідкладно та однією сумою;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн 00 коп., здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року вказаний адміністративний позов було залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що не отримував копію клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Також позивач зазначає, що суд першої інстанції не з’ясовував чи не було зменшено розмір позовних вимог або подано заяву про відмову від частини позовних вимог у справі № 320/587/19 у зв’язку із розглядом даної справи. Крім того в апеляційній скарзі зазначено, що справу розглянуто за відсутності представника позивача, який запізнився на 3-5 хв., про що попередив секретаря судового засідання.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не надходив.

Під час судового засідання представник позивача підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте явку свого представника у судове засідання не забезпечив та про причини неявки суду не повідомив. Колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року – без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що на момент відкриття провадження у справі № 320/761/19 Київським окружним адміністративним судом вже було відкрито провадження у справі № 320/587/19 у спорі між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд першої інстанції врахував відмінність позовних вимог в частині розміру моральної шкоди та в частині судових витрат на професійну правничу допомогу. Проте, з огляду на відмінність виключно самого розміру вимоги, а не їх змісту, суд першої інстанції дійшов до висновку, що такі вимоги похідними від позовних вимоги про визнання протиправними дій відповідача та зобов’язання вчинити дії, які є основними у справах № 320/761/19 та № 320/587/19.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Дослідивши адміністративний позов ОСОБА_1 у даній справі та копію позовної заяви у справі № 320/587/19, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду про залишення адміністративного позову без розгляду є законною і обґрунтованою. Суд першої інстанції вірно встановив, що незважаючи на розбіжності у розмірі майнових вимог (розміру моральної шкоди та судових витрат на правничу допомогу) у справах № 320/761/19 та № 320/587/19 фактично розглядається спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Під час апеляційного розгляду справи представник позивача звернула увагу суду на відмінність у підставах позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо неврахування до розміру пенсії ОСОБА_1, перерахованого з 01 січня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, доплат, які були враховані до попереднього розміру його пенсії.

Відмінність, на думку представника позивача, полягає у тому, що у справі № 320/587/19 зазначена позовна вимога обґрунтована незаконністю постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, а у справі № 320/761/19 – неправильним застосуванням цієї постанови.

Колегія суддів вважає зазначені доводи представника ОСОБА_1 необґрунтованими, адже у кожній із зазначених справ вказана раніше позовна вимога обґрунтована тим, що при визначенні видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії, слід керуватися ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 03 травня 2015 року № 1-9/2015.

Перевіряючи обґрунтованість доводів, викладених в апеляційній скарзі, щодо не направлення на адресу ОСОБА_1 копії заяви відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду, початку судового засідання за відсутності представника позивача, а також не здійснення судом перевірки наявності заяв про зменшення або відмову від частини позовних вимог у справі № 320/587/19, колегія суддів враховує, що у відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Проведення судового засідання за відсутності представника позивача, який був належним чинним повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не є порушенням норм процесуального права.

В апеляційній скарзі та під час судового засідання представник позивача не повідомила обставин та не навела доводів, які б поставили під сумнів законність ухвали суду від 20 березня 2019 року.

Посилаючись на те, що суд не перевірив наявність заяв у справі № 320/587/19, які могли б вплинути на висновки щодо можливості залишення адміністративного позову без розгляду, представник позивача не надала доказів та пояснень, які б підтверджували, що такі заяви подавалися.

Під час судового засідання представник позивача повідомила, що у її розпорядженні є копія заяви про зміну позовних вимог у справі № 320/587/19, однак така заява була подана вже після прийняття ухвали суду від 20 березня 2019 року у даній справі.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 20 березня 2019 року та не можуть бути підставою для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв’язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року – без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Коротких

В.В. Файдюк

Постанова складена у повному обсязі 15 травня 2019 року.