Справа № 620/3983/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3983/18 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту: 08 січня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправною відмови в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, що оформлена протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.10.2018 р. № 104; зобов`язання призначити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності (внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини) в розмірі, що встановлений підпунктом «б» ч. 2 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та забезпечити її виплату.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що оформлена протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.10.2018 р. № 104.

Скасовано п. 30 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.10.2018 р. № 104.

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІІ групи інвалідності та прийняти відповідне рішення з урахування висновків, що викладені у даному рішенні суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що первинний огляд позивачу проведено у 2015 році, тоді як у 2018 році йому було проведено огляд повторний, що виключає можливість для призначення та виплати позивачу одноразової допомоги.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зважає на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 03.04.2018 р. № 175 був звільнений з військової служби у запас за пунктом "б" (за станом здоров`я) відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті (а. с.18).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.04.2018 р. № 98 позивач був виключений зі списків особового складу частини та направлений для зарахування на військовий облік до Чернігівського об`єднаного міського військового комісаріату у Чернігівській області (а. с.19).

29.08.2014 р. під час участі в антитерористичній операції (АТО) на території Донецької та Луганської областей в ході участі в бойових діях одержав вогнепальне дотичне поранення правового плеча та скрізне кульове поранення лівої гомілки, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_2 від 04.10.2014 р. № 1314/02/241/2.

Протоколом засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 247 від 04.12.2014 р. встановлено, що отримана позивачем травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та на підставі довідки серії АІ № 0010617 від 24.11.2015 р. про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, виданою Чернігівською обласною медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) № 1 на підставі акту огляду МСЕК № 1605, позивачу встановлено ступінь втрати особою професійної працездатності у відсотках - 15 % (а. с. 14).

В подальшому, 04.07.2018 р. під час первинного огляду органами МСЕК позивачу встановлено III групу інвалідності з 12.06.2018 р., внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія АВБ № 058759 від 04.07.2018 р.).

Пунктом 30 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.10.2018 р. № 104 позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги з підстав встановленням групи інвалідності понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011) визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 2011 одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання і частиною 2 ст. 16 Закону № 2011 встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011).

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби (п. 5 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011).

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності І групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (пп. 4 п. 2 ст. 16 цього Закону).

В свою чергу, у відповідності до абз. 2 п. 4 ст. 16-3 Закону № 2011 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Однак у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Аналогічна норма передбачена п. 8 Порядку, затвердженого постановою КМ України від 25.12.2013 року № 975, та свідчить про те, що початком дворічного терміну, який встановлено законодавцем для забезпечення можливості отримання такої грошової допомоги, є дата первинного встановлення факту втрати працездатності - незалежно від того, чи призвела вона до інвалідності, чи лише до втрати працездатності без встановлення такої.

Відповідно, з моменту первинного встановлення факту втрати працездатності починається сплив дворічного терміну і можливість отримання грошової допомоги в більшому обсязі (доотримання її) пов`язана з встановленням інвалідності у зв`язку зі збільшенням ступеню втрати працездатності (або без її встановлення) саме протягом вказаних (двох) років.

На час встановлення втрати ступеню працездатності позивачем було отримано одноразову грошову допомогу у розмірі 14469, 00 грн. (а. с. 12).

Зважаючи на викладене, висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права на повторне отримання допомоги є необґрунтованим.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Натомість, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки апелянт, заявляючи про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, хибність висновків суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не довів.

Відповідно до ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат вирішенню не підлягає.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року в частині задоволення позовних вимог скасувати.

В цій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 16.05.2019 року)