Справа № 495/11510/18
Суддя: Заверюха В. О.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНоВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

06 травня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Заверюха В.О.,

при секретарі - Червинській І.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради, начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одинець Алесі Василівни про поновлення строку на оскарження постанов про адміністративне правопорушення, скасування постанов відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2018 року ОСОБА_2 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради, в.о. начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одинець Алесі Василівни про про поновлення строку на оскарження постанов про адміністративне правопорушення, скасування постанов відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення. Свій позов обгрунтовує тим, що постановою №29 від 25.10.2018 року начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одинець А.В . позивач ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у вигляду штрафу у розмірі 20400 грн.. Крім того, постановою №30 від 25.10.2018 року начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одинець А.В . позивач ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено стягнення у вигляду штрафу у розмірі 13600 грн.. Постанова №29 від 25.10.2018 року складена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 10.10.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 порушила вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Під час складання зазначеного протоколу співробітниками відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради був проігнорований факт, що позивач не є власником частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тому не може нести відповідальність за експлуатацію майна, яке належить сторонній особі. Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради не було дотримано вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та інтересів позивача, вказані постанови не відповідають вимогам ст.ст.283, 284 КУпАп України, не містять докази, на яких грунтується висновок про вчинення позивачем правопорушення. Крім того, позивач зазначає, що постанови відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради №29,30 від 25.10.2018 року вона отримала лише 17.12.2018 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, в звязку з чим просила поновити строк на звернення до суду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.12.2018 року адміністративний позов залишено без руху та надано термін на усунення недоліків.

22.01.2019 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від позивача на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху надійшов уточнений позов.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.01.2019 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.02.2019 року неналежний відповідач «в.о. начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одинець А.В .» замінений належним відповідачем «начальник відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одинець А.В .».

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.04.2019 року в задоволенні клопотання начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одинець А.В. про зупинення провадження по справі - відмовлено.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 вимоги адміністративного позову підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Представник відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради в судове засідання засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Начальник відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одинець А.В. в судове засідання засідання не зявилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідачами до суду відзиву на позов не надано, тому відповідно до ст.205 КАС України справу буде розглянуто за відсутності відповідачів за наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, докази, вислухавши пояснення позивача, суд встановив.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

10.10.2018 року посадовими особами відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради проведено позаплановий захід державного нагляду щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкті реконструкція частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого винесено Акт №92.

За результатами перевірки на об`єкті: реконструкція частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 встановлені наступні порушення: не припинені будівельні проботи на об`єкті; не приведене будівництво до вимог чинного законодавства, а також ОСОБА_2 експлуатується об`єкт будівництва, чим порушує вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності".

Водночас 10.10.2018 року головним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Українським Д.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за порушення вимог ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч.9 ст.96 КУпАП.

25.10.2018 року начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одинець А . В . відносно ОСОБА_2 винесено постанову №29 про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн..

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тата у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.217 КУпАП, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст.246 КУпАП передбачено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188- 42).

Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» встановлено відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно зі статтею 1 цього Закону правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб`єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Приписи ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначають державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Статтями 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. 244-6 КУпАП до компетенції відповідача віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно- будівельного контролю.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Частиною 9 ст.96 КУпАП передбачено накладення штрафу за експлуатацію об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною восьмою цієї статті.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України). Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст.7 КУпАП).

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач перед прийняттям постанови №29 від 25.10.2018 року, відповідно до установленого нормами законодавства порядку, мав упевнитися в тому, що у справі про адміністративне правопорушення, яка ним розглядалася мали місце, подія і склад адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.9 ст.96 КУпАП України.

Відповідачі всупереч вимогам ст.77 КАС України не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності винесення постанови №29 від 25.10.2018 року, єдиними доказами є акт №29 та протокол від 10.10.2018 року, але суд визнає їх неналежними доказами у відповідності до ст.73 КАС України, оскільки вони не містять інформації про предмет доказування (експлуатація об`єкта будівництва, не прийнятого в експлуатацію), будь-яких інших доказів на підставі яких встановлено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП під час розгляду справи відповідачі не надали.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим до ти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що інкриміноване адміністративне правопорушення ОСОБА_2 експлуатація об`єкту будівництва частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не прийнятого в експлуатацію не знайшло свого підтвердження у суді під час розгляду справи та не підтверджене належними доказами, а тому постанова №29 від 25.10.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

25.10.2018 року начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одинець А.В. винесено постанову №30 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.1 ст.188-42 КУпАП та та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 13600 грн..

З вказаної постанови вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з невиконанням нею припису відповідача від 25.06.2018 року щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст.188-42 КУпАп невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що на момент винесення постанов №29, №30 від 25.10.2018 року начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одинець А.В. не врахований факт, що позивач ОСОБА_7 не була власником майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 26.09.2018 року, серія та номер 1378, державний реєстратор приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Чербаджи К . М., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 148340375.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем суб`єктом владних повноважень правомірності своїх рішень.

З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постанов №29, №30 від 25.10.2018 року суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що 25.10.2018 року начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одинець А.В . прийнято постанови №29, 330 по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача ОСОБА_2 , але позивач не була присутня при прийнятті оскаржуваних постанов.

Про існування зазначених постанов позивачу ОСОБА_2 стало відомо 17.12.2018 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо стягнення з неї штрафів у розмірі 13600 грн. та 20400 грн. на підставі постанов відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради №29, №30 від 25.10.2018 року.

Частиною 1 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На підставі викладеного вище суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та поновити їй строк на оскарження спірних постанов.

Щодо закриття провадження по справі про адміністративні правопорушення суд зазначає наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за наявними критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

Відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст.2, 5, 12, 20, 246, 250, 255, 262, 295 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради, начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одинець Алесі Василівни про поновлення строку на оскарження постанов про адміністративне правопорушення, скасування постанов відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Поновити строк для оскарження постанови №29 по справі про адміністративне правопорушення від 25.10.2018 року відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради відносно ОСОБА_2 , як пропущений з поважних причин.

Поновити строк для оскарження постанови №30 по справі про адміністративне правопорушення від 25.10.2018 року відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради відносно ОСОБА_2 , як пропущений з поважних причин.

Постанову №29 по справі про адміністративне правопорушення від 25.10.2018 року відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради відносно ОСОБА_2 - скасувати.

Постанову №30 по справі про адміністративне правопорушення від 25.10.2018 року відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради відносно ОСОБА_2 - скасувати.

В частині позовних вимог закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заверюха В.О.