Справа № 400/569/19
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

16 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/569/19

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді Вербицької Н.В., суддів Джабурії О.В., Кравченко К.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

08 квітня 2019 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на зазначену ухвалу, якою повернуто його позовну заяву, разом з клопотанням про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати та апеляційна скарга, відповідно до ст..296, 298 КАС України, залишена без руху та надано термін на усунення недоліків на протязі 10 днів з дня отримання копії ухвали.

03 травня 2019 року від апелянта до суду, на виконання ухвали, надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано оригінал платіжного доручення про сплату судового збору в повному обсязі.

03 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з клопотанням про повернення судового збору, в якому просив повернути помилково сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 року задоволено клопотання апелянта та повернено сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року.

Судова колегія звертає увагу, що вищевказаним клопотанням апелянт також просить звільнити його від сплати судового збору посилаючись на п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018 року по справі №1-6/2018 №1-р/2018, а також свій низький майновий стан доказом чого слугує довідка про доходи від 28.03.2019 року №04-368 видана комунальним закладом «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей».

Розглянувши дане клопотання, судова колегія проходить до висновку, що в цій частині воно не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, у межах встановленого судом строку ОСОБА_1 не усунуто недолік апеляційної скарги, натомість подано клопотання у якому порушується питання про звільнення від сплати судового збору.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, апеляційний суд виходив з відсутності існування умов, визначених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", що були б підставою для відстрочення сплати судового збору, а також звільнення апелянта від сплати судового збору за подачу цієї апеляційної скарги.

У відповідності до статті 8 Закону України "Про судовий збір",, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведеними правовими нормами законодавства встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору або відстрочити таку сплату.

Доводи позивача про низький майновий стан з посиланням на довідку про доходи від 28.03.2019 року №04-368 видану комунальним закладом «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки з даної довідки вбачається, що заробітна плата апелянта за основним місцем роботи за період з 08.05.2018 року по 31.12.2018 року становить 54 143,12 грн.

Судова колегія враховує, що умова застосування п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачає перевищення 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Розмір судового збору, який підлягає сплаті в даному випадку (1921 грн), не перевищує 5% від заробітної плати позивача за неповний 2018 рік. Інформація про доходи апелянта за 2018 рік в матеріалах справи відсутня.

Помилковим є посилання апелянта на рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018 року у справі № 1-6/2018, в якому зазначено, що пенсія - це не дохід, а один із видів соціальних виплат у розумінні статті 46 Конституції України.

Вирішуючи у цій справі питання про звільнення апелянта від сплати судового збору на підставі, зокрема, його майнового стану, судова колегія не розглядає розмір пенсії позивача, адже ОСОБА_1 не надавалась інформація про отримання ним пенсійних виплат.

Стосовно посилань апелянта на п. 13, ч. 2, чт. 3 Закону України «Про судовий збір», яким передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду судова колегія зазначає наступне.

Частиною 5 статті 21 КАС України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зміст цієї норми вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується. Відтак апелянт не є особою, яка звільнена від сплати судового збору в розумінні п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії Суддів Касаційного адміністративного суду від 13.03.2018 по справі № 820/5268/17.

З матеріалів справи не вбачається та апелянтом не надано належних доказів існування інших умов, визначених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", що були б підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" вбачається, що "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

За вказаних обставин та з урахуванням наведених законодавчих приписів клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст.169 даного кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За вказаних обставин вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не виконані, недоліки в частині сплати судового збору не усунуті, а тому апеляційна скарга подана ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.169, ст. 296, 298, 321 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору

Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту вручення судового рішення.

Ухвала складена та підписана колегією 16 травня 2019 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко