Справа № 628/1213/19
Суддя: Шиховцова А. О.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа F 628/1213/19
Провадження F 2-а/628/36/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 р. КупFянський міськрайоний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Шиховцової А.О.,

за участю секретаря - Шевченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті КупFянську адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу F 1 роти F 6 бат. F 4 УПП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 23.04.2019 р. звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора взводу F 1 роти F 6 бат. F 4 УПП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, згідно якого просить суд скасувати постанову серії НК F 488244 від 13.04.2019 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 123 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення. Адміністративний позов обґрунтовує наступним.

13.04.2019 р. о 8 годині 55 хвилин у м. Харкові траса М-03 516 км 1700 м його зупинив відповідач та повідомив про намір скласти постанову про накладення адміністративного стягнення за ст. 123 КУпАП F порушення п. 9.8. ПДР (керування транспортним засобом за межами населеного пункту без увімкненого світла ближнього фар). Одразу після зупинки позивач повідомив, що бажає скористатися послугами адвоката, оскільки ніяких порушень з його боку вчинено не було, на що відповідач відмовив та видав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 123 КУпАП. Позивач вважає таку постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що відповідачем було порушено його право на захист, передбачене ст. 59 Конституції України, а також вимоги ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і обFєктивного зFясування всіх обставин справи, проігноровано процедуру розгляду справи, передбачену ст. 278, 279 КУпАП.

Ухвалою від 24.04.2019 р. суд відкрив провадження у даній справі.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник позивача F адвокат ОСОБА_3 не зFявився у судове засідання з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач у судове засідання не зFявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву та докази суду не подав. На підставі ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК F 488224 від 13.04.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.123 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження (а.с. 3). У постанові зазначається, що 13.04.2019 р. о 8 годині 55 хвилин у м. Харків траса М-03 517 км водій ОСОБА_1 керував т.з. за межами населеного пункту без увімкненого світла ближнього фар, чим порушив пункт 9.8. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 123 КУпАП. Також у постанові зазначено ОСОБА_1, що він відмовляється від отримання копії цієї постанови, з інспектором не згоден та мається його підпис. У графі «до постанови додаються» відсутні будь-які записи.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звFязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ОбовFязок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року F 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи. Однак, відповідач, всупереч вищезазначених вимог, не надав жодного належного та достатнього доказу, що може підтвердити вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 123 КУпАП.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, що передбачено ст. 90 КАС України.

Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст.ст. 278,279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб'єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Крім того відповідач, як субFєкт владних повноважень в супереч ч.4 ст.159 КАС України не подав відзив на позов без поважної причини, що йому було запропоновано відповідно до ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 24.04.2019 р., яку він отримав разом з копією даного позову ОСОБА_1 та доданими до нього документами, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення, що дає суду підстави кваліфікувати дії відповідача як визнання позову.

Також слід зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року за F 7460/03.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення субFєкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 123 КУпАП, є недоведеним.

Згідно п.3.ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субFєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не було доведено правомірності прийнятого ним рішення, під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 8, 9, 77, 241-243, 246, 268,269,271, 286 КАС України, ст.62 Конституції України, ст.ст. 247, 251, 252,258, 268, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу F 1 роти F 6 бат. F 4 УПП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК F 488244 від 13.04.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 123 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді попередження, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного судучерез КупFянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.О.Шиховцова