Справа № 520/2875/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

13.05.2019 р. справа №520/2875/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденао А.В., за участі секретаря - Стрєлка О.В., представника позивача - Акопяна М.М., представника відповідача - не прибув, розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Головного управління ДФС у Харківській області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення податкового боргу, -

встановив:

Суб`єкт владних повноважень, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення з ФОП ОСОБА_1 5000,00 грн. коштів за податковим боргом.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обов`язку зі сплати штрафу, який виник на підставі рішення № від 28.08.2018 р. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Вжиті контролюючим органом заходи, зокрема, направлення податкової вимоги, не призвели до погашення податкового боргу. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач, ФОП ОСОБА_1 , про дату, час та місце судового засідання був сповіщений судом належним чином, проте правом на висловлення своєї правової позиції по суті заявлених вимог не скористався, уповноваженого представника для участі у судовому засіданні не направив.

Дослідивши приєднані до справи докази, суд установив такі обставини спору.

Заявлена суб`єктом владних повноважень вимога про стягнення коштів ґрунтується на рішенні ГУ ДФС у Харківській області про застосування фінансових санкцій № від 27.08.2018 р., яким накладено штраф у сумі 10.000,00 грн. З урахуванням часткової плати заявлена до стягнення сума боргу складає 5.000,00 грн.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011 р. таким законом є Податковий кодекс України.

Так, згідно п.п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Загальний строк оплати грошових зобов`язань з податків (зборів) визначений ст. 57 Податкового кодексу України і складає 1) 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку (у разі самостійного визначення зобов`язання платником податків у документі обов`язкової податкової звітності), 2) 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення (у разі визначення зобов`язання за рішенням контролюючого органу), 3) 10 календарних днів, наступних за днем узгодження (у разі застосування платником податків процедури адміністративного оскарження рішень контролюючого органу).

У силу приписів ст. 113 Податкового кодексу України цей же строк оплати поширюється і на правовідносини з накладення контролюючим органом штрафів.

Однак, до спірних правовідносин в частині визначення строку оплати підлягає застосуванню спеціальна норма права - п. 10 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (затверджений постановою КМУ від 02.06.2003р. №790; далі за текстом - Порядок №790), якою передбачено 30-денний строк на погашення штрафу.

З`ясувавши обставини спірних правовідносин, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах строк виконання податкового обов`язку сплив.

У ході розгляду справи доказів відсутності обов`язку платника податків у спірних правовідносинах здійснити платіж на користь державного бюджету України або доказів виконання такого обов`язку сторонами до суду не подано, а судом самостійно не виявлено.

Наявність спірної суми заборгованості підтверджена приєднаною до справи роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.ст. 73-76 КАС України є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом існування факту невиконаного податкового обов`язку з боку відповідача.

Вирішуючи справу, суд бере до уваги, що до предмету доказування по адміністративній справі про стягнення заборгованості, котра утворилась внаслідок невиконання публічного обов`язку з проведення платежу на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету чи певного суб`єкта владних повноважень з огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов`язаної особи як суб`єкта права, 2) виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 3) доведення до відома зобов`язаної особи факту виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов`язку в добровільному порядку, 5) дотримання органом контролю чи управління визначеної законом процедури виконання публічного обов`язку в примусовому порядку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов`язку, 7) заявлення органом контролю чи управління вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку.

Матеріалами справи підтверджено, що рішення про застосування фінансових санкцій винесено владним суб`єктом відносно реально існуючої особи, і дотепер є діючим, було направлено на правильну податкову адресу відповідача у розумінні ст.ст. 42, 45, 58, 59 Податкового кодексу України, 30.08.2018 р. було отримано відповідачем, отже пройшло процедуру узгодження.

Добровільно вказані рішення платником не виконані.

02.10.2018 року контролюючим органом було складено податкову вимогу №119501-17, яка також була направлена на правильну податкову адресу відповідача у розумінні ст.ст. 42, 45, 58, 59 Податкового кодексу України, і 23.10.2018 р. отримана платником.

Доказів втрати юридичної дії означеною податковою вимогою матеріали справи не містять.

Заявлена контролюючим органом до стягнення сума коштів відповідає визначенню податкового боргу у розумінні п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб`єктом владних повноважень вимогою прав, свобод та інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин у галузі податкової справи, то позов належить задовольнити.

Розподіл судових витрат необхідно провести за правилами ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ; місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) на користь державного бюджету України кошти за податковим боргом у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ч. 3 ст. 243 КАС України 17 травня 2019 року.

Суддя Сліденко А.В.