Справа № 140/1581/19
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

20 травня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1581/19

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Ковальчук В.Д., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконуючого обов`язки ректора Луцького національного технічного університету, Луцького національного технічного університету про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_2 , виконуючого обов`язки ректора Луцького національного технічного університету, Луцького національного технічного університету про визнання незаконним та скасування наказу виконуючого обов`язки ректора Луцького національного технічного університету ОСОБА_2 №130-10-35 від 12.03.2019 року "Про відрахування студента з кафедри військової підготовки" за невиконання навчального плану та відсутність без поважної причини на заняттях з військової підготовки (понад 20 відсотків загальної кількості годин навчальних занять запланованих у семестрі); за порушення дисципліни (невиконання правил внутрішнього розпорядку кафедри військової підготовки); за порушення умов контракту; за не оплату замовником вартості навчання, зобов`язання Луцький технічний університет допустити студента ОСОБА_1 до подальшого навчання за контрактом №92 КВП, за програмою підготовки офіцерів запасу на кафедрі військової підготовки Луцького національного технічного університету.

Позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, у зв`язку з чим у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з огляду на таке.

Як встановлено частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що між позивачем та Луцьким національним технічним університетом укладено 14 вересня 2017 року контракт №92 КВП про військову підготовку громадянина ОСОБА_1 на кафедрі військової підготовки Луцького національного технічного університету за програмою підготовки офіцерів запасу.

Відповідно до пункту 1.1 цього контракту предметом контракту є освітня діяльність Закладу (Луцького національного технічного університету) в галузі вищої освіти, пов`язана з військовою підготовкою громадянина за програмою підготовки офіцерів запасу на кафедрі військової підготовки Закладу.

Пунктом 1.2 згаданого контракту передбачено, що Замовник ( ОСОБА_1 ) замовляє і оплачує, а заклад забезпечує здійснення військової підготовки громадянина ОСОБА_1 (далі - Громадянин) , за програмою підготовки офіцера запасу на кафедрі військової підготовки Закладу за військово-обліковою спеціальністю 030400.

12 березня 2019 року в.о. ректора Луцького національного технічного університету ОСОБА_2 видано наказ №130-10-35 "Про відрахування студента з кафедри військової підготовки", яким відраховано з 12.03.2019 року громадянина України з числа тих, що навчається на кафедрі військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , курсанта групи А-21, за невиконання навчального плану та відсутність без поважної причини на заняттях з військової підготовки (понад 20 відсотків загальної кількості годин навчальних занять запланованих у семестрі); за порушення дисципліни (невиконання правил внутрішнього розпорядку кафедри військової підготовки); за порушення умов контракту; за не оплату Замовником вартості навчання. Підставою вказано наступне: подання в.о. завідувача кафедрою військової підготовки, контракт.

На думку суду, відносини між позивачем і відповідачами не є публічно-правовими. Спір, що виник між сторонами, стосується виконання умов контракту №92 КВП від 14.09.2017 року, який за своїм змістом є цивільно-правовою угодою, а також проходження навчання позивача в якості студента в університеті. Тому такий спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства згідно з підсудністю, визначеною Цивільним процесуальним кодексом України.

Визначення поняття "адміністративна справа" наведено в п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до п.2 ч. 1 цієї статті КАС України "публічно-правовий спір" - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Суб`єкт владних повноважень згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Виходячи з цілісності та системного аналізу КАС України можливо встановити наступні критерії визначення компетенції адміністративного суду у спорі: по-перше - наявність публічного характеру правовідносин, по-друге - хоча б однією стороною правовідносин є суб`єкт владних повноважень у зв`язку з виконанням владних управлінських функцій, по-третє - між сторонами виник спір, компетенція адміністративних судів на який поширена дією ст. 19 КАС України і такий спір не віднесений до компетенції інших судів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

З огляду на наведене адміністративним є спір про оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень (його посадової чи службової особи), які він вчиняє в якості суб`єкта владних повноважень на виконання владних управлінських функцій.

Відповідно до пунктів 6, 27 частини 1 статті 1 Закону України "Про освіту" заклад освіти - юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність; суб`єкт освітньої діяльності - фізична або юридична особа (заклад освіти, підприємство, установа, організація), що провадить освітню діяльність.

Пунктом 8 частини 1 статті 1 цього Закону визначено, що здобувачі освіти - вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, аспіранти (ад`юнкти), докторанти, інші особи, які здобувають освіту за будь-яким видом та формою здобуття освіти;

Як передбачено пунктом 18 частини 1 статті 1 Закону України "Про освіту", освітня послуга - комплекс визначених законодавством, освітньою програмою та/або договором дій суб`єкта освітньої діяльності, що мають визначену вартість та спрямовані на досягнення здобувачем освіти очікуваних результатів навчання.

Судом встановлено, що позивач відповідно до контракту №92 КВП від 14 вересня 2017 року навчався на кафедрі військової підготовки Луцького національного технічного університету за програмою підготовки офіцерів запасу.

Повноваження органів управління військовими навчальними підрозділами (військові інститути, військові коледжі, факультети, відділення військової підготовки, кафедри військової підготовки, кафедри медицини катастроф та військової медицини) закладів вищої освіти (далі - військові навчальні підрозділи), особливості організації та здійснення освітньої діяльності в них, порядок проходження особовим складом військової служби, використання військового майна, озброєння та військової техніки визначене Положенням про військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства оборони України від 15.08.2018 року №910/412. Це Положення поширює свою дію на заклади вищої освіти (далі - ЗВО) незалежно від їх підпорядкування, у структурі яких функціонують військові навчальні підрозділи.

Відповідно до пункту 4 розділу І цього Положення у військових навчальних підрозділах здійснюється навчання курсантів, студентів, слухачів, громадян за програмою підготовки офіцерів запасу, ад`юнктів, докторантів та інтернів (далі - ті, хто навчаються). Військові навчальні підрозділи мають право надавати освітні послуги відповідно до законодавства України.

Зі змісту контракту №92 КВП від 14 вересня 2017 року слідує, що позивач отримував як здобувач освіти освітню послугу у відповідача, суб`єкта освітньої діяльності, - Луцького національного технічного університету на кафедрі військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу.

У зв`язку з порушенням умов контракту позивач був відрахований як студент з кафедри військової підготовки університету, про що був винесений оскаржуваний наказ виконуючим обов`язки ректора Луцького національного технічного університету ОСОБА_2

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про освіту" управління закладом освіти в межах повноважень, визначених законами та установчими документами цього закладу, здійснює, зокрема, керівник закладу освіти.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень, зокрема: організовує діяльність закладу освіти; вирішує питання фінансово-господарської діяльності закладу освіти; забезпечує організацію освітнього процесу та здійснення контролю за виконанням освітніх програм.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржуваний наказ в.о. ректора Луцького національного технічного університету ОСОБА_2. діяв як керівник закладу освіти, що представляє сторону контракту №92 КВП від 14 вересня 2017 року, а саме Закладу, який відповідно до пункту 2.1.3 наділений правом в односторонньому порядку відраховувати Громадянина з числа тих, хто проходить військову підготовку на кафедрі військової підготовки закладу.

У зв`язку з цим відповідачі - ОСОБА_2 , виконуючий обов`язки ректора Луцького національного технічного університету, та Луцький національний технічний університет у даних правовідносинах не є суб`єктами владних повноважень у розумінні положень КАС України та не виконують окремих владних управлінських функцій або делегованих повноважень під час винесення оскаржуваного наказу. Водночас, спірні відносини не пов`язані також і з прийняттям, проходженням чи звільненням з публічної служби, а тому справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Даний спір є приватно-правовим, а тому його належить розглядати в порядку цивільного судочинства відповідним судом з урахуванням правил підсудності.

Така ж правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 03 листопада 2016 року у справі №826/8252/16.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, у відкритті провадження в адміністративній справі необхідно відмовити, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (ч.6 ст.170 КАС України).

Виходячи із характеру та суб`єктного складу спірних правовідносин, вказаний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, а саме Луцьким міськрайонним судом Волинської області.

Разом з тим, позивачу слід роз`яснити, що згідно із частиною п`ятою статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

При цьому, позивачу слід також роз`яснити право на звернення до суду із клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись пунктом 1 частини першої, частиною п`ятою статті 170, статтями 248, 256, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконуючого обов`язки ректора Луцького національного технічного університету, Луцького національного технічного університету про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.Д. Ковальчук