Справа № 400/442/19
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 травня 2019 р. № 400/442/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, Миколаїв, 54001
провизнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 14.11.2018 № Ф-69666-17,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області, в якому просив, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Миколаївській області №Ф- 73140-17 від 15.11.2018 на суму 15819,54 грн. та №Ф-73143-17 від 14.02.2019 на суму 18276,72 гривень.

В обгрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що відповідачем безпідставно нараховано йому суму єдиного внеску та винесено спірну вимогу №Ф- 73140-17 від 15.11.2018 на суму 15819,54 грн. та №Ф-73140-17 від 14.02.2019 на суму 18276,72 гривень, оскільки він є пенсіонером, досяг 80-річного віку та відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" звільняється від сплати єдиного внеску. Також, позивач зазначив, що підприємницьку діяльність не здійснює, прибутку не отримує, тому база для нарахування єдиного внеску відсутня.

Ухвалою суду від 25.02.2019 позовна заява залишена без руху, наданий строк для усунення недоліків.

Позивачем усунуто недоліки позовної заяви, ухвалою суду від 13.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Обгрунтовуючи свою позиції в письмовому відзиві вказав на правомірність вимог та наявність станом на 12.04.19 відповідно до інтегрованої картки платника податків позивача суми заборгованості зі сплати єдиного в розмірі 18276,72 гривень. Згідно облікових даних "Реєстру платників податків" ФОП ОСОБА_1 не значиться як особ"пенсіонер за віком" та "яка отримує пенсію по інвалідносіт".

В судове засідання 08.04.19 представники сторін не з`явились, представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд розгляну справу у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в якості фізиної особи-підприємця 02.06.2014, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис №0064292.

15.11.2018 на адресу позивача Головним управлінням ДФС виставлена вимога № Ф-73140-17 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 15819,54 гривень.

Не погоджуючись с вказаною вимогою, ОСОБА_1 звернувся до ДФС України з вимогою про скасування вимоги № № Ф-73140-17 від 15.11.18.

Рішенням ДФС України від 30.01.2019 № 4796/6/99-99-11-05-02-25 про результати розгляду скарги вимога ГУ ДФС у Миколаївській області від 15.11.2018 № Ф- 73140-17 залишена без змін.

З вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2019 № Ф- 73140-17 вбачається, що ГУ ДФС у Миколаївській області Мартишку П.В. нараховано 18276,72 гривень недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Досліджуючи правомірність або протиправність нарахування ФОП ОСОБА_2 недоїмки, та виставлення вимоги №Ф-72204-17 від 15.11.2018, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 вказаного вище закону платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини 1 цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З наданих матеріалів справи, а саме з копії паспорту, копії пенсійного посвідчення вбачається, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час розгляду справи досяг 80-річного віку, та отримує пенсію за віком.

З огляду на зазначене, позивач звільнений від сплати єдиного внеску.

Також, відповідачем не надано, а суд з матеріалів справи не вбачає добровільної участі позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За таких обставин, Головним управлінням ДФС у Миколаївській області безпідставно нараховано позивачу суму єдиного внеску в розмірі 18276,72 гривень, а податкові вимоги №Ф-173140-17 від 15.11.2018 та №Ф-73140-17 від 14.02.2017 є протиправними та підлягають скасування.

Посилання представника позивача у заяві про уточнення позовних вимог на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.07.2018 по справі №п/811/602/17, щодо встановлення розміру єдиного внеску з урахуванням суми чистого оподаткованого доходу, який визначається як різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю фізичної особи-підприємця, та відсутність бази нарахування єдиного внеску, визначеної відповідно до статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у зв`язку неотриманням ОСОБА_1 доходу, суд не враховує, оскільки судом встановлено, що позивач взагалі звільнений від сплати єдиного внеску за загальнообов`язкове соціальне страхування.

Позов задовольнити.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 768,40 гривень підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Миколаївській області №Ф-73140-17 від 15.11.2018 та №Ф-73140-17 від 14.02.2019.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 768,40 гривень (сімсот шістдесят вісім грн. сорок коп.).

4. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 14.05.19