Справа № 400/1324/19
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 травня 2019 р. № 400/1324/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача 1 про закриття провадження у справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідачів:Заводського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Робоча, 1, м. Миколаїв, 54029 Старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Бабенко Євгенії Миколаївни, вул. Робоча, 1, м. Миколаїв, 54029
третя особа, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору на стороні позивача:ОСОБА_2 , АДРЕСА_2
про:визнання дій протиправними; визнання протиправною та скасування постанови від 18.04.2019 ВП № 43721725,

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправними дії старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Бабенко Євгенії Миколаївни (надалі - Виконавець або відповідач 2) щодо винесення постанови від 18.04.2019 ВП № 43721725 про накладення штрафу;

скасувати постанову від 18.04.2019 ВП № 43721725, винесену Виконавцем, про накладення на позивача штрафу в сумі 58 665,13 грн.

В якості відповідача 1 ОСОБА_1 вказав Заводський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (надалі - Відділ або відповідач 1); в якості третьої особи - ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав на відсутність у Виконавця фактичних та правових підстав для накладення штрафу за несвоєчасну сплату аліментів, передбаченого частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон № 1404).

Відповідач 1 подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначивши при цьому таке.

Виконавець помилково визначила суму штрафу, проте, постановою від 06.05.2019, прийнятою у виконавчому провадженні № 43721725, виконавчий документ, на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404, був повернутий стягувачу. Пунктом 2 постанови від 06.05.2019 було припинено чинність арешту майна боржника (позивача) та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. З урахуванням цього, на думку відповідача 1, «… з 06.05.2019 до Позивача, як боржника у виконавчому провадженні, відсутні будь-які вимоги як за оскаржуваною постановою про накладення штрафу так і за будь-якими іншими рішеннями державного виконавця прийнятими у виконавчому провадженні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Оскаржувані рішення скасовані і не мають жодного впливу на Позивача, що фактично можна вважати виправлення оскаржуваних порушень суб`єктом враджених повноважень та відновлення законних прав та інтересів Позивача …».

Представник позивача проти клопотання відповідача 1 заперечувала.

Вирішуючи клопотання, суд виходив з такого.

Закон № 1404 не містить визначення «завершення виконавчого провадження».

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 37 Закону № 1404, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. У такому разі знімається арешт з майна (частина третя статті 37).

Як вказано у частині третій статті 40 Закону № 1404, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною чотирнадцятою статті 71 Закону № 1404 встановлено, що суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, з урахуванням того, предметом позову є протиправність постанови про накладення штрафу, факт винесення Виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не є обставиною, яка свідчить про виправлення Відповідачем 1 допущеного порушення.

Пунктом 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про відмову у клопотанні в зв`язку з його безпідставністю.

Керуючись статтями 238, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про закриття провадження у справі відмовити.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Птичкіна

Дата підписання та оформлення

ухвали суддею 17 травня 2019 року