Справа № 804/6979/17
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 804/6979/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2017 р. (суддя Павловський Д.П.) по справі за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом-,

в с т а н о в и В:

26.10.2017 р. Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, де, посилаючись на те, що 04.05.2017 р. під час проведення перевірки посадовими особами позивача а/д Дніпро Царичанка Кобеляки Решетилівка, проведено габаритно ваговий контроль вантажного автомобіля марки РЕНО, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за результатами чого складено довідку про результати здійснення габаритного контролю та акт № 160582 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі чого проведено розрахунок № 160582 плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд 808,38 євро, що станом на 04.05.2017 р. складає 33 411,00 грн. Оскільки відповідачем добровільно не сплачено зазначену суму, просять суд стягнути з відповідача на користь позивача 33 411,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2017 р. позов задоволено частково, стягнено з відповідача на користь позивача 23 411,44 грн, а в іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртансбезпеки.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2017 р., ухвалити нове рішення, де відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом не надано належної оцінки доводам відповідача, що свідчать про відсутність порушень.

В судове засідання апеляційної інстанції особи, які приймають участь у справі, до суду не з`явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 04.05.2017 р. під час проведення перевірки посадовими особами позивача на а/д Дніпро Царичанка Кобеляки Решетилівка, проведено габаритно ваговий контроль вантажного автомобіля марки РЕНО, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за результатами чого складено довідку про результати здійснення габаритного контролю та акт № 160582 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі чого проведено розрахунок № 160582 плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд 808,38 євро, що станом на 04.05.2017 р. складає 33 411,00 грн.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що відповідач не погодився з прийнятим рішенням, оскільки під час здійснення габаритно вагового контролю водій ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Рено був не згоден з показами терезів і зазначав, що визначена вага не відповідає дійсності, а саме, вантажем є металеві труби довжиною близько 12 м., які розміщуються по всій довжині транспортного засобу і тому навантаження може бути на всі осі тільки рівномірним, в підтвердження чого є документи на вантаж, а саме, ТТН № 3907 від 04.05.2017 р., ТТН № 3908 від 04.05.2017 р. та ТТН № 3909 від 04.05.2017 р., тобто загальна вага вантажу складала 20,1151 т. Підтвердженням маси автомобіля є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Рено Магнум серія НОМЕР_2 № НОМЕР_3 , де маса без вантажу складає 7560 т.. Підтвердженням маси напівпричепу є свідоцтво про реєстрацію напівпричепу Самро серія НОМЕР_3 , де маса без вантажу складає 7200 т., тобто загальна вага автомобіля та напівпричепу складає 14,760 т., а загальна маса автомобіля з вантажем складає 34,8751 т., а не вага, визначена габаритно ваговим контролем 40,02 т.

Також відповідач посилається на той факт, що згідно свідоцтва про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії терезів закінчувався за 8 днів до виявлення правопорушення, що викликає сумнів в їх справності.

Однак, відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу, та не може підтверджувати загальну вагу вантажу.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача на наявність сумнівів в правильності показів самих терезів, оскільки на час здійснення вимірювання вантажу, строк дії терезів не закінчився.

Також суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.14р. "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті шляхом злиття Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.15р. № 103 (надалі Положення №103) державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (п.п. 15, 27 п. 5 цього Положення). Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від №592 від 26.06.15р. "Деякі питання забезпечення Державної служби України з безпеки на транспорті" утворено територіальні органи Державної служби України з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1378-р від 16.12.15р. "Питання Державної служби України з безпеки на транспорті" забезпечено можливість Укртрансбезпеці здійснювати функції і повноваження покладені на Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію).

Пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Кабінетом Міністрів України №1567 від 08.11.16р. (надалі Порядок №1567) передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи (п. 3 Порядку №1567).

Отже, з наведеного вбачається, що Укртрансбезпека під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Крім того, Укртрансбезпека та її територіальні органи мають повноваження на стягнення плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, що випливає з покладених на Укртрансбезпеку завдань щодо державного контролю за додержанням вимог про автомобільний транспорт.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до пункту 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879) плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

У відповідності з пунктом 21 Порядку № 879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879.

Відповідно до пункту 31.1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Отже, нормами чинного законодавства встановлені вимоги щодо здійснення перевезень вантажу великоваговими та великогабаритними транспортними засобами на автомобільних дорогах загального користування.

Так, зокрема, обов`язковою умовою під час здійснення відповідних перевезень є дотримання перевізником вагових та габаритних параметрів відповідного транспортного засобу.

У разі перевезення вантажу з перевищенням відповідних вагових та (або) габаритних параметрів з перевізника справляється плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (абз.1 п.28 Порядку №879).

Згідно пункту 27 цього Порядку, плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо допущення позивачем арифметичної помилки під час розрахунку плати за проїзд та вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума 23 411,44 грн.

Також суд зазначає, що доводи позивача належними та допустимими доказами відповідачем не спростовані.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову та вищевикладеним спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами відповідача не спростовані, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 315,316,321,322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2017 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту постанови.

Повний текст постанови викладено 02.05.2019 р.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров

суддя Ю.В. Дурасова