Справа № 599/648/19
Суддя: Чорна В. Г.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 599/648/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Чорної В.Г., при секретарі Біловус С.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Зборові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача, оскаржуючи постанову головного спеціаліста інспектора з паркування муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Золотника Б. І. серії ТЕ № 000205 від 26.02 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що постанова є неправомірною, необґрунтованою, без будь яких доказів його вини, підлягає скасуванню, так як правопорушення він не вчиняв. Вважає, що постанова підлягає скасуванню тому що є необґрунтованою.

Позивач вимоги позову підтримав та суду пояснив, що 06.03.2019 р. на його адресу надійшла постанова від 26.02.2019р. серії ТЕ № 000205 про накладення адміністративного стягнення за порушення у сфері запобігання безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) складена головним спеціалістом інспектором з паркування муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Золотник Б. І. Відповідно до постанови його притягнуто до відповідальності 26.02.2019 р. 10 год. 15 хв .за адресою вул. К. Острозького 6, за здійснення зупинки, чим порушив дію знаку 3.34 ( Зупинка заборонена) чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Своєї вини у вчиненні зазначеного правопорушення не визнає, так як його не вчиняв стверджуючи, що знаку «зупинка заборонена» в місці де паркував авто по вул. Острозького,6 не було. На цю вулицю в`їхав з вул. Руська здійснивши поворот ліворуч та продовжив рух по лівій смузі. Вважає, що постанова підлягає скасуванню так як винесена без дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки та є необґрунтованою. Просить суд постанову від 26.02.2019р. серії НОМЕР_1 № 000205 визнати незаконною та скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач заперечив щодо позовних вимог, надавши відзив на позов та пояснення по суті заперечень, згідно яких 26.02.2019 р. о 10 год. 15 хв. водій транспортного засобу марки DAEWOO LANOS з державними номерними знаками НОМЕР_2 здійснив зупинку по вул. Острозького, 6 в м. Тернопіль, та порушив дію знаку 3,34 (зупинка заборонена) Правил дорожнього руху. По даному факту головним спеціалістом інспектором з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Золотником Б.І. винесено постанову серія ТЕ №000205 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та надіслано ОСОБА_1

Відповідно до ст. 14?КУпАП за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме зупинки в зоні дії знаку 3.34 ( зупинка заборонена) підтверджується фотоматеріалами.

Твердження позивача про те, що він не бачив жодного знаку по вул. Острозького ,6, не є правдивим, дорожній знак добре видно учасниками дорожнього руху, які рухаються в бік вулиці Острозького,6, жодні об`єкти його не заступають, отже дане правопорушення вчинене свідомо. Просить суд відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив на позовну заяву зазначивши, що доказів вчинення ним адміністративного правопорушення не надано та не спростовано викладеного у позовній заяві. Копії фотоматеріалів, які належно не завірені у відповідності до вимог КАСУ, з яких не вбачається можливості ідентифікувати та встановити наявність забороняючи зупинку знаків на місці паркування автомобіля. Фотографії, які стали підставою для винесення постанови не фіксують, що транспортний засіб знаходиться в зоні дії знака 3.34 «зупинка заборонена», відповідачем не подано жодного доказу, який підтверджував би факт вчинення зазначеного правопорушення …..

Відповідач подав заперечення стосовно викладених у відповіді на відзив позивача зазначивши, що фотофіксацію здійснено спецзасобом марки Recoda M510G4F, про що відповідно до статті 283 КУпАП зазначено у постанові. Даний технічний засіб відповідно до своїх технічних характеристик, визначає географічні координати місця фіксації розташування транспортного засобу у момент вчинення адміністративного правопорушення. Відтак, місце розташування автомобіля позивача підтверджується фотоматеріалами, даними фотографічних координат з прив`язкою до нерухомих об`єктів, інформація про географічні координати відображена на веб сайті в мережі Інтернет. Фотофіксацію здійснено в кількості три фото з різних ракурсів з відображенням дати і часу, місця розташування, що повністю відповідає вимогам Примітки с. 14-2 КУпАП. Розташування знаку 3.34, який порушено позивачем погоджено відповідними органами згідно законодавства. Вищевказане свідчить про те, що головний спеціаліст інспектор з паркування діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач ОСОБА_1 подав клопотання про долучення додаткових доводів та міркувань з приводу письмових заперечень, зазначивши, що відповідно до викопіювання з відкритого реєстру не можливо ідентифікувати місце так як є розбіжності від фото з реєстру. Фотографії повинні здійснюватися індивідуалізованим приладом та чітко фіксувати факт знаходження транспортного засобу в зоні дії знаку, зіславшись на практику суду

Представник відповідача Дубова М. А. подала заперечення щодо клопотання про долучення додаткових доводів та міркувань, зазначивши, що місце порушення позивачем правил дорожнього руху, підтверджуються фотоматеріалами, долученими до матеріалів справи і є ідентичними розміщеним на сайті. Зона дії знака 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення ( прилягання ) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений, зона дії знаку має певну протяжність, відповідно до законодавства здійснювати зупинку в зоні дії знаку 3.34 заборонено. Аргументація позивача на твердження рішення суду, вважає неприпустимою оскільки при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин враховуються висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Верховного суду

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Згідно з частиною 2 статті 124 Конституції України, яка є нормою прямої дії, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Законом України від 27.09.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів», уповноважено розглядати справи про порушення правил дорожнього руху інспекторів з паркування.

Так, управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради є виконавчим органом Тернопільської міської ради, підзвітним та підконтрольний Тернопільській міській раді, підпорядкованим її виконавчому комітету і міському голові.

Цим же законом ч.2ст. 268 КУпАП доповнено реченням такого змісту: "Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу".

Відповідно до ст.279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно примітки до зазначеної норми режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Таким чином, зазначеною нормою встановлено спеціальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Статті 279-1-279-4 КУпАП не передбачають процесуальних прав та гарантій, визначених у ч. 1ст. 268 КУпАП, а ч. 3 ст. 279-1 КУпАП передбачає обов`язок посадової особи уповноваженого на розгляд справи винести постанову про накладення адміністративного стягнення безпосередньо на місці виявлення вчиненого правопорушення.

Як встановлено судом, позивача притягнуто до відповідальності у відповідності до положень ст.14-2КУпАП як власника транспортного засобу за порушення правил зупинки, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутності позивача, що відповідає правилам розгляду справи щодо правопорушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), визначеному ст. 279-1 КУпАП

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід мати на увазі, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КпАП України орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.2 та до ст.11 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб`єкти владних повноважень зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Національного стандарту України ДСТУ 4100, відповідно до якого, а саме п. 10.1.1 передбачено, що дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження та повинні бути видимі на відстані 100 метрів за напрямком руху.

Крім того, п. 10.2.4 Державних стандартів - дорожні знаки потрібно встановлювати з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (допускають установлювати на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом. На дорогах із двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки, що встановлені з правого боку дороги, потрібно дублювати. Дублюючі знаки потрібно установлювати на розділювальній смузі, а у разі її відсутності над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги., а п. 10.5.29 цих стандартів визначено Знак 3.34 «Зупинку заборонено» потрібно застосовувати, щоб заборонити зупинки транспортних засобів, і його встановлюють з того боку дороги, на якому вводять заборону.

У випадку позивача щодо порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, як достатній спосіб визначено фіксацію в режимі фотозйомки (відеозапису). Із наданої відповідачем фотофіксацїї розташування транспортного засобу не вбачається, що знак 3.34 розташований з тієї сторони дороги на якій здійснено зупинку належним позивачу транспортним засобом. Так само не вбачається можливості ідентифікувати та встановити наявність вказаного забороняючого знаку на місці паркування автомобіля. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача, який зазначив, що шукав місце для паркування на АДРЕСА_1 .Острозького в м.Тернопіль з одностороннім рухом, на яку в`їхав з лівої сторони дороги, а тому не міг бачити знак 3.34 «Зупинка заборонена», який прикріплено з правої сторони дороги, по якій рухаються великогабаритні тролейбуси та маршрутні транспортні засоби.

За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідачем не представлено достатньо належних доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи те, що судом встановлено, що докази надані суду, які стали підставою для винесення постанови, а саме фотографії не фіксують, що транспортний засіб позивача знаходився в зоні дії знака 3.34 «Зупинка заборонена», а відповідачем не подано жодного іншого доказу, який спростовував пояснення позивача та підтверджував факт вчинення ним зазначеного правопорушення, суд вважає, що постанова інспектора з паркування про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255, 00 гривень, винесена без об`єктивного дослідження усіх обставин справи, на підставі доказів які не доводять факту вчинення позивачем правопорушення, а тому слід скасувати оскаржувану постанову.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закриттю.

Згідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Постанову від 26.02.2019р. серії ТЕ №000205 про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), складену головним спеціалістом-інспектором з паркування Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Золотник Богданом Ігоровичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.І ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок скасувати, а провадження по справі закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення виготовлено 17.05.2019 року.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В. Г.