Справа № 540/273/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 р.

м.Одеса

Справа № 540/273/19

Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Новокаховської міської ради Херсонської області про поновлення строку на оскарження, визнання протиправним та скасування пункту № 2 та пункту №3 рішення 46-ї сесії 7-го скликання № 1330 від 26.04.2018 р., –

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати пункт 2 та пункт №3 рішення 46-ї сесії 7-го скликання №1330 від 26.04.2018 року "Про питання використання земельної ділянки по вул. Ентузіастів 1".

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Надано позивачу строк для можливості звернення до суду з заявою в якій вказати інші підстави для поновлення строку - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до Новокаховської міської ради Херсонської області про поновлення строку на оскарження, визнання протиправним та скасування пункту № 2 та пункту №3 рішення 46-ї сесії 7-го скликання № 1330 від 26.04.2018 р. разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз'яснено позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила його скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Вирішуючи спірне питання суд першої інстанції виходив з того, що протягом строку, визначеного судом, позивач недоліки позову не усунув та станом на 18.03.2019 р. від позивача до суду не надійшли документи на усунення недоліків позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Надано позивачу строк для можливості звернення до суду з заявою в якій вказати інші підстави для поновлення строку - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказана ухвала була направлена представнику позивача за адресою, зазначеною ним в позовній заяві: АДРЕСА_1.

04.03.2019 року поштове відправлення за №73 9 повернулось до суду з відміткою вповноваженої особи поштової служби від 27.02.2019 року про його не вручення. Як причина не вручення зазначено: “За закінченням строку зберігання”. (а.с. 29).

За змістом частини 11 статті 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

На підставі частини 2 статті 44 КАС України, учасники справи зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов’язки.

За правилами частини 1 статті 131 КАС України учасники судового процесу зобов’язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв’язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вищезазначені положення адміністративного процесуального законодавства не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», така відмітка не передбачена як причина невручення судового повідомлення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист. Отже, подібна відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особа, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання.

Практика фактичного залишення у абонентських поштових скриньках адресатів інформації про необхідність забрати у відділенні АТ «Укрпошта» рекомендований лист з судовим повідомленням, який не вручений особисто адресату, (з подальшим поверненням цього листа суду-відправнику через п'ять днів без встановлення передбачених процесуальним законодавством причин його невручення) не дає можливості суду встановити зазначені обставини щодо адресата та у відповідності до них визначити факт належного повідомлення адресата. Зазначене в певній мірі позбавляє сенсу рекомендовані листи як елемент визначеності в процедурах повідомлення сторін спору у адміністративному процесі. Разом з тим, така практика, враховуючи, що відповідні рекомендовані листи АТ «Укрпошта» повертає до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», сприяє широким можливостям зловживання процесуальними правами, оскільки адресат може безкінечно не з'являтись за відповідним рекомендованим листом до відділення АТ «Укрпошта», уникати особистої зустрічі з працівниками АТ «Укрпошта», а відтак, фактично унеможливлювати розгляд судом спору у відповідності до вимог адміністративного процесуального законодавства з застосуванням такого механізму доставки повідомлення сторін спору як рекомендовані листи з повідомленням про вручення.

Очевидним є те, що суди не можуть безпосередньо виконувати зазначені вимоги адміністративного процесуального законодавства щодо передачі повідомлень під розписку та повернень їх собі з зазначенням причин невручення. Ці функції покладено на особу, яка надає послуги поштового зв'язку.

Близька за своїм змістом позиція викладена в окремій ухвалі Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 761/15565/16-ц, № судового рішення в ЄДРСРУ 79805802.

Таким чином апеляційний суд встановив факт неналежного повідомлення позивача зі змістом ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року про залишення позову без руху.

Крім того колегія суддів зауважує, що за умови відсутності факту отримання представником позивача вищевказаної ухвали про залишення позову без руху, суд першої інстанції безпідставно не здійснив заходів щодо надіслання останньої самому позивачу.

Так, повернення адміністративного позову саме за вищевказаних умов свідчить про надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства, оскільки застосовані судом обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права.

Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням адміністративного судочинства та порушує, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

Отже доречними є доводи апеляційної скарги, що позивач не мав змоги виконати вимоги ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року та зазначити суду більш детальні обґрунтування для поновлення строку на звернення із позовом до суду.

Оскільки при винесенні ухвали судом порушені норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 320 КАС України, приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали судді і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – задовольнити, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року – скасувати.

Направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк