Справа № 826/6117/13-а
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

26 квітня 2019 року м. Київ№ 826/6117/13-а
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді: Федорчука А.Б., суддів Каракашьяна С.К., Смолія І.В., за участю секретаря судового засідання Семеняки А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області
до третя особаМіністерства економічного розвитку і торгівлі України Дослідний завод УкрДНТЦ «Енергосталь», Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний та виробничий комплекс «Енергосталь», Фонд державного майна України, Кабінет Міністрів України
провизнання протиправним рішення
за участю представників сторін:

від позивача: Бабія А.Б.,

від відповідача: Харабари Т.Б.,

від третіх осіб 1, 2: Черниш В.С. ,

від третьої особи-4: Польця Д.М. ,

В С Т А Н О В И В:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернулося до Державного агентства України з управління державними корпоративними правами та майном з позовом (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) про:

- визнання протиправними дій при прийнятті рішення, оформленого протоколом наради з питань, пов`язаних з орендою цілісного майнового комплексу дослідного заводу УкрДНТЦ «Енергосталь» - структурного підрозділу УкрДНТЦ «Енергосталь» від 19 жовтня 2012 року, які полягають у недотриманні приписів статті 11 Закону України «Про оренду державного майна України», пункту 2 Методики оцінки вартості об`єктів оренди, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1995 року №629, порушенні процедури прийняття рішень, яка передбачена наказом Агентства держмайна України №12 від 02 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку прийняття Агентством держмайна України рішень щодо передачі в оренду державного майна», а також положеннями наказу Агентства держмайна України №9 від 02 лютого 2012 року «Про комісію з розгляду питань відчуження, списання та оренди державного майна»;

- визнання протиправним та нечинним рішення Агентства держмайна України, оформленого протоколом наради з питань, пов`язаних з орендою цілісного майнового комплексу дослідного заводу УкрДНТЦ «Енергосталь» - структурного підрозділу УкрДНТЦ «Енергосталь» від 19 жовтня 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність дій з надання дозволу на продовження договору оренди №450-ЦМК від 01 серпня 2007 року цілісного майнового комплексу дослідного заводу УкрДНТЦ «Енергосталь» за рішенням Агентства держмайна України від 19 жовтня 2012 року, оформленого протоколом наради з питань пов`язаних з орендною цілісного майнового комплексу дослідного заводу УкрДНТЦ «Енергосталь» вбачається у порушенні приписів статті 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та пункту 2 Методики оцінки вартості об`єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1995 року №629 щодо обов`язкового проведення актуальної оцінки об`єкта оренди при продовженні (поновленні) договору оренди у разі, якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об`єкта оренди була зроблена більш як три роки, оскільки оцінка об`єкту оренди за договором оренди від 01 серпня 2007 року №450-ЦМК проводилась ще перед його укладанням, тобто більш ніж три роки.

Крім того, позивач вказує, що має місце порушення вимог Методики розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786 (в редакції постанови від 14 вересня 2011 року №961) згідно якої орендна ставка з використання цілісних майнових комплексів державних підприємств становить 16% від вартості об`єкту оренди за новою оцінкою, замість існуючої у договорі оренди від 01 серпня 2007 року №450-ЦМК орендної ставки у 8% від вартості об`єкту оренди за старою ціною.

Також, позивач зазначає, що при прийнятті спірного рішення відповідачем порушено процедуру прийняття рішень, яка передбачена наказом Агентства держмайна України від 02 лютого 2012 року №12 «Про затвердження Порядку прийняття Агентством держмайна України рішень щодо передачі в оренду державного майна», відповідно до якого рішення приймається за зверненням орендодавця та подання ним відповідних документів, а не орендаря.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року, позов задоволено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 червня 2016 року скасовано постанову суду першої інстанції від 16 вересня 2013 року та ухвалу суду апеляційної інстанції від 16 січня 2014 року скасовано, а справу №826/6117/13-а направлено на новий розгляд.

Направляючи справу на новий розгляд суд касаційної інстанції виходив з того, що судами попередніх інстанцій не було досліджено, чи наділений позивач у даному випадку, чинним законодавством України, правом на звернення до суду, та чи належить даний спір до адміністративного судочинства. При цьому, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

В ході нового розгляду даної справи судом замінено відповідача на належного - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

Представник позивача у письмових пояснення щодо суті заявлених позовних вимог повідомив, що оскільки Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області виступало орендодавцем цілісного майнового комплексу дослідного заводу УкрДНТЦ «Енергосталь» - структурного підрозділу УкрДНТЦ «Енергосталь», то забезпечення контролю за належним використанням державного майна в процесі оренди, повного та своєчасного надходження грошових коштів до Державного бюджету покладено безпосередньо на регіональне відділення. На думку позивача, прийняте оскаржуване рішення Агентством держмайна України порушує інтереси держави і дозволяє стверджувати про загрозу заподіяння шкоди інтересам держави у вигляді недоотримання значних коштів від орендної плати Державним бюджетом України. При цьому, продовження договору оренди №450 від 01 серпня 2007 року без проведення нової оцінки об`єкта оренди та зміни розміру орендної ставки не вбачається за можливе та прямо порушує інтереси держави.

У письмових поясненнях представник Міністерства економічного розвитку і торгівлі України зазначив, що питання оренди державного та комунального майна врегульовано параграфом 5 Господарського кодексу України. Зокрема, предметом регулювання статті 287 вказаного кодексу є оренда державного та комунального майна, відтак представник відповідача вважає, що наявні підстави для закриття провадження у даній справі.

Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» у письмових поясненнях по справі зазначив, що при укладанні договору оренди від 01 серпня 2007 року №450-ЦМК саме Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області безпосередньо затверджувало оцінку цілісного майнового комплексу та здійснювало розрахунок орендної плати. При цьому, представник третьої особи зазначив, що у жовтні 2012 року господарський суд Харківської області прийняв рішення за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області щодо продовження оренди ЦМК дослідного заводу на новий строк шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди. На переконання представника третьої особи, у даній справі присутній господарсько-правовий спір щодо продовження договору оренди.

При вирішенні даної справи суд виходить з наступного.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 01 серпня 2007 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний та виробничий комплекс «Енергосталь» (орендар) укладено договір оренди цілісно-майнового комплексу №450-ЦМК, умовами якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс «Дослідний завод УкрДНТЦ «Енергосталь» - структурного підрозділу УкрДНТЦ «Енергосталь» розташованого за адресою: Харківська область, Дергачівський район, село Дергачі, пров. Залізничний, 8, склад і залишкова вартість необоротних активів якого визначено відповідно до Акту оцінки, Зведеного акту інвентаризації та передавального балансу Підприємства, складеного станом на 31 травня 2007 року.

Пунктом 10.1 вказаного договору передбачено, що цей договір укладено строком на 5 років, що діє з 01 серпня 2007 року по 31 липня 2012 року.

В подальшому, Державне агентство України з управління державними корпоративними правами та майном листом від 28 квітня 2012 року №14/2-405 повідомило Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області про заперечення щодо продовження договору оренди на новий строк та про необхідність використання цілісного майнового комплексу Дослідний завод УкрДНТЦ «Енергосталь» - структурного підрозділу УкрДНТЦ «Енергосталь» для його безпосереднім потреб з посиланням на вимоги частини 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до листа Державного агентства України з управління державними корпоративними правами та майном від 24 травня 2012 року №14/2-3-472 позивачу зазначено, що з метою дотримання вимог чинного законодавства Агентство держмайна України просить подати копію рішення Міністерства промислової політики України про погодження умов договору оренди від 01 серпня 2007 року №450 цілісного майнового комплексу, документи, які необхідно подати для нотаріального посвідчення договору, актуалізований розрахунок за базовий (перший) місяць оренди, затверджений Регіональним відділенням Фонду державного майна України.

Крім того, листами від 13 червня 2012 року №14/2-3-517, від 03 липня 2012 року №14/2-3-569, від 20 серпня 2012 року №14/2-3-786 відповідач повідомив позивача про ненадання згоди на продовження Договору оренди, оскільки зазначене майно буде використовуватись для потреб підприємства, а відтак підлягає поверненню.

Зі змісту протоколу наради з питань, пов`язаних з орендою цілісного майнового комплексу дослідного заводу УкрДНТЦ «Енергосталь» - структурного підрозділу УкрДНТЦ «Енергосталь» від 19 жовтня 2012 року, затвердженого головою Агентства держмайна України, вбачається погодження пропозиції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про можливість продовження договору оренди від 01 серпня 2007 року №450-ЦМК.

При цьому, на думку позивача, на момент прийняття вказаного вище протоколу існувала необхідність приведення розміру орендної ставки за спірним договором оренди від 01 серпня 2007 року №450-ЦМК відповідно до чинної на момент виникнення спірних правовідносин Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786.

Тобто, на переконання позивача, відсутність нової актуальної оцінки об`єкту оренди за договором оренди від 01 серпня 2007 року №450-ЦМК та наявність орендної ставки за старою оцінкою вдвічі меншої, ніж передбачена вимогами вказаної вище Методики, можуть завдати значної шкоди інтересам держави у вигляді недоотримання Державним бюджетом України значних коштів від орендної плати.

Так, статтею 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10 квітня 1992 року №2269-ХІІ (далі - Закон №2269-ХІІ, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Абзацом 2 статті 5 Закону №2269-ХІІ визначено, що орендодавцями є: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам.

Вимогами Закону №2269-ХІІ також передбачено, що орендна плата з урахуванням її індексації є однією з істотних умов договору оренди, а Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва використовують отриману відповідно до законодавства частину орендної плати для виконання організаційних функцій орендодавця.

Пунктом 2 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786 (далі - Методика №786, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що розмір орендної плати встановлюється договором оренди між орендодавцем та орендарем. У разі коли орендодавцем нерухомого майна (будинку, споруди, приміщення) є державне підприємство, установа, організація, розмір орендної плати погоджується з органом, визначеним в абзаці другому статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно пункту 4 Методики №786 орендна плата за цією Методикою розраховується у такій послідовності: визначається розмір річної орендної плати. На основі розміру річної орендної плати встановлюється розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку орендної плати - останній місяць, за який визначено індекс інфляції, яка фіксується у договорі оренди. З урахуванням розміру орендної плати за базовий місяць оренди розраховується розмір орендної плати за перший та наступні місяці оренди.

Відповідно до пункту 5 Методики №786 розмір річної орендної плати за цілісні майнові комплекси державних підприємств визначається за формулою:

Опл=(Воз + Внм) х Сор.ц ________________________________, 100
де Опл - розмір річної орендної плати, грн.; Воз - вартість основних засобів за незалежною оцінкою на час оцінки об`єкта оренди, гривень; Внм - вартість нематеріальних активів за незалежною оцінкою на час оцінки об`єкта оренди, гривень; Сор.ц - орендна ставка за використання цілісних майнових комплексів державних підприємств, визначена згідно з додатком 1.

Аналіз наведених норм свідчить, що розмір основних засобів за незалежною оцінкою на час оцінки об`єкта оренди є одним із визначальних факторів визначення розміру річної орендної плати.

Водночас, як встановлено вище, укладення та відповідно продовження дії договору відбувається між сторонами договору оренди, а розмір орендної плати встановлюється договором оренди між орендодавцем та орендарем.

Аналіз наведених вище обставин свідчить, що спір в даному випадку виник відносно можливості продовження строку дії договору оренди №450-ЦМК, укладеного 01 серпня 2007 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний та виробничий комплекс «Енергосталь», а саме - надання згоди на пролонгацію договору відповідно до протоколу наради з питань, пов`язаних з орендою цілісного майнового комплексу дослідного заводу УкрДНТЦ «Енергосталь» - структурного підрозділу УкрДНТЦ «Енергосталь» від 19 жовтня 2012 року.

Суд звертає увагу, що питання щодо продовження строку продовження дії договору було предметом розгляду у межах господарської справи №5023/3722/12.

При цьому, в таких договірних правовідносинах позивач виступає орендодавцем як суб`єкт господарювання, а не як суб`єкт владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на момент звернення позивача до суду).

У позовній заяві позивач стверджує, що звернення до адміністративного суду з даним позовом зумовлене необхідністю врегулювання правовідносин між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, тобто в даному випадку, на думку позивача, наявний компетенційний спір.

Так, під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Компетенцію органу чи посадової особи становлять їхні повноваження, визначені законом.

Позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Так, відповідно до Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 15 травня 2012 року №678, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 червня 2012 року за №935/21247, Регіональне відділення відповідно до покладених на нього завдань та в межах повноважень, делегованих Фондом: У сфері оренди державного майна:

- виступає орендодавцем цілісних (єдиних) майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло у процесі приватизації (корпоратизації) до статутного капіталу господарських товариств, що перебувають у державній власності;

- здійснює контроль за надходженням до Державного бюджету України плати за оренду державного майна по договорах оренди, укладених регіональним відділенням, та договорах оренди, укладених підприємствами, організаціями, установами, розмір орендної плати по яких погоджений регіональним відділенням;

- проводить інвентаризацію, оцінку цілісних (єдиних) майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів, що передаються в оренду регіональним відділенням, а також нерухомого майна та майна, що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств, утворених у процесі приватизації (корпоратизації), або виступає її замовником, укладає договори на проведення оцінки зазначеного майна та затверджує акти оцінки (висновки про вартість майна);

- здійснює контроль за використанням орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів, виконанням умов договорів оренди цілісних майнових комплексів державних підприємств;

- здійснює контроль за використанням орендованого нерухомого майна, а також майна, що не увійшло у процесі приватизації (корпоратизації) до статутного капіталу господарських товариств, що перебувають у державній власності, та за виконанням умов договорів оренди;

- бере участь у здійсненні контролю за поверненням цілісних майнових комплексів державних підприємств до сфери управління уповноважених органів управління після закінчення строку дії договору оренди;

- здійснює інші функції в сфері орендних відносин за дорученням Фонду.

Тобто, здійснення оцінки цілісних (єдиних) майнових комплексів державних підприємств, укладення договорів на проведення оцінки зазначеного майна та затвердження актів оцінки (висновки про вартість майна) відносилось до повноважень позивача.

Вимогами пункту 4 Положення про Державне агентство України з управління державними корпоративними правами та майном, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №451/2011, визначено, що Агентство держмайна України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, погоджує відчуження, оренду (користування), заставу (іпотеку), списання майна державних підприємств, господарських товариств, у статутних капіталах яких є державна частка, оренду, заставу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які належать до сфери його управління; у межах, визначених законодавством, під час відчуження, застави (іпотеки) державного майна, передачі майна при укладенні інвестиційних договорів (у тому числі договорів про спільну діяльність), передачі державного майна та корпоративних прав до статутних капіталів господарських товариств виступає замовником оцінки майна, укладає договори про проведення оцінки майна та проводить рецензування звітів про оцінку.

Аналіз наведеної норми свідчить, що Агентство держмайна України виступало замовником оцінки майна лише в разі під час відчуження, застави (іпотеки) державного майна, передачі майна при укладенні інвестиційних договорів (у тому числі договорів про спільну діяльність), передачі державного майна та корпоративних прав до статутних капіталів господарських товариств, що не мало місця в межах даного спору.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на момент звернення до суду позивача з даним позовом) справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб`єктом владних повноважень згідно пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на момент звернення до суду позивача з даним позовом) є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вимогами частини 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на момент звернення до суду позивача з даним позовом) передбачалось право суб`єкта владних повноважень право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

За таких обставин, виходячи з фактичних обставин справи та норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, судом вбачається відсутність компетенційного спору, тобто необхідності врегулювання правовідносин між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління.

Водночас, пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 287 Господарського кодексу України організаційні та майнові відносини, пов`язані з передачею в оренду цілісних майнових комплексів державного сектора економіки, а також цілісних майнових комплексів, що є комунальною власністю, регулюються законодавством відповідно до цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що правовідносини щодо оренди майна, у тому числі спори щодо погодження продовження строку дії договору оренди, а також визначення вартості оцінки предмету оренди є господарським спором, який підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 11, 238, 241, 242, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі №826/6117/13-а за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, треті особи - Дослідний завод УкрДНТЦ «Енергосталь», Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний та виробничий комплекс «Енергосталь», Фонд державного майна України, Кабінет Міністрів України про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз`яснити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області, що даний спір належить розглядати за правилами господарського судочинства.

Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя Федорчук А.Б.

Судді Каракашьян С.К.

Смолій І.В.