Справа № 826/7904/17
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7904/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року, суддя Григорович П.О., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ал Ві Вуд Трейд" до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ал Ві Вуд Трейд" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Закарпатської митниці ДФС, яка полягає у неприйнятті рішення щодо пропуску через митний кордон України товару, постачання якого здійснюється ТОВ «AЛ ВІ ВУД ТРЕЙД»: дров`яної деревини (паливної), хвойних порід, митне оформлення проведене згідно електронних митних декларацій №125130009/2016/507849, №125130009/2016/507623, №125130009/2016/507666, №125130009/2016/507732, №125130009/2016/507750, яка постачалась підприємством залізничними вагонами №60680147, №60612538, №60917481, №67910638, №67182204 та №60697000;

- зобов`язати Закарпатську митницю ДФС прийняти рішення про пропуск через митний кордон України товару, постачання якого здійснюється ТОВ «AЛ ВІ ВУДТРЕЙД»: дров`яної деревини (паливної), хвойних порід, митне оформлення проведене згідно електронних митних декларацій №125130009/2016/507849, №125130009/2016/507623, №125130009/2016/507666, №125130009/2016/507732, №125130009/2016/507750, постачалась підприємством залізничними вагонами №60680147, №60612538, №60917481, №67910638, №67182204 та №60697000.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Закарпатської митниці ДФС України, яка полягає у неприйнятті рішення щодо пропуску через митний кордон України товару, постачання якого здійснюється товариством з обмеженою відповідальністю «AЛ ВІ ВУД ТРЕЙД»: дров`яної деревини (паливної), хвойних порід, митне оформлення проведене згідно електронних митних декларацій №125130009/2016/507849, №125130009/2016/507623, №125130009/2016/507666, №125130009/2016/507732, №125130009/2016/507750, яка постачалась підприємством залізничними вагонами №60680147, №60612538, №60917481, №67910638, №67182204 та №60697000. В решті позову відмовлено.Крім того, суд вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав Закарпатську митницю ДФС завершити митні формальності щодо пропуску через митний кордон України товарів, вказаних у електронних митних деклараціях №125130009/2016/507849, №125130009/2016/507623, №125130009/2016/507666, №125130009/2016/507732, №125130009/2016/507750, постачання яких здійснювалось залізничними вагонами №60680147, №60612538, №60917481, №67910638, №67182204 та №60697000.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що у вересні 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ал Ві Вуд Трейд" (продавець) і нерезидентом - Фірмою «Пролісок СРЛ» (покупець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №2709/2016/UA предметом є купівля-продаж лісоматеріалів.

Пунктами 1.1, 1.2 вказаного контракту визначено, що продавець продає та відвантажує, а покупець купує і приймає в цілому деревину паливну і технологічну сировину хвойних і листових порід на умовах ДАФ з/д ст. Вадул-Сирет (Україна), ст. Дорнешти (Румунія) і ст. Батєво (Україна), у відповідності до Інкотермс-2010.

05 грудня 2016 року вказаний товар було завантажено у вагон № 67176842 та складено акт 6-Rum.

07 грудня 2016 року вказаний товар було завантажено у вагони № 67182204, №60697000 та складено акти 9-Rum, 7-Rum.

12 грудня 2016 року вказаний товар було завантажено у вагони №60680147, №60612538, №60917481 та складено акти 10-Rum, 11-Rum.

21 грудня 2016 року вказаний товар було завантажено у вагон №67910638 та складено акт Р-1 завантаження залізничного вагону.

Товар, завантажений у залізничні вагони №67176842, №67182204, №60697000, №60680147, №60612538, №60917481, №67910638 пройшов митне оформлення в зоні діяльності Київської митниці ДФС, що підтверджується електронними митними деклараціями №125130009/2016/507849, №125130009/2016/507623, №125130009/2016/507666, №125130009/2016/507732, № 125130009/2016/507750.

Обставина митного оформлення товару в зоні діяльності Київської міської митниці ДФС відповідачем не заперечується.

Як наслідок, після митного оформлення товару, лісо-продукція була передана для транспортування залізницею до станції Батьово Львівської залізниці, куди вантаж прибув 17.12.2016 року у вагоні №60680147, 11.12.2016 року у вагоні №67176842, 12.12.2016 року у вагонах №60697000, №67182204, 21.12.2016 року у вагонах №60917481, №60612538.

Проте, листом про інформацію відправнику щодо затриманих вагонів з лісними вантажами №14 від 05 січня 2017 року, направленим Ужгородською Дирекцією Залізничних Перевезень на адресу ТОВ "Ал Ві Вуд Трейд", останнього повідомлено, що Закарпатською митницею ДФС проводяться заходи, направлені на недопущення вивезення за межі митної території України лісоматеріалів з порушенням чинного митного законодавства в митному режимі «експорт» товарів за товарними позиціями 4401, 4403 згідно УКТ ЗЕД.

При цьому, на станції Батьово було призупинено пропуск вантажу «Деревина паливна (дрова), хвойних порід (сосна)» за кодом УКТ ЗЕД , що слідує за межі України у залізничних вагонах №60680147, №60612538, №60917481, №67910638 з призначенням Угорщина.

Підставою для призупинення пропуску вантажу слугувала встановлена розбіжність між даними зазначеними в супровідних, перевізних документах в частині ваги.

12 січня 2017 року на адресу позивача надійшло аналогічне повідомлення з Ужгородської Дирекції Залізничних Перевезень, в якому заначено, що з тих самих підстав зупинено пропуск вантажу, що слідують за межі України у залізничних вагонах №67182204 та №60697000.

Передумовою призупинення пропуску вантажу позивача через кордон, стали наступні обставини: на дату надходження вказаного товару на митницю, до контролюючого органу надійшло орієнтування стосовно здійснення додаткових заходів митного контролю - вимога Управління СБУ в Закарпатській області про те, що у разі переміщення через митний кордон України товару (лісової продукції) необхідно вжити додаткових заходів щодо перевірки законності його переміщення та провести огляд із залученням спеціалістів.

З урахуванням рекомендацій зазначеного орієнтування відповідачем і було здійснено зважування товару позивача, за наслідками якого встановлено відмінність між задекларованою і фактичною вагою деревини.

Вважаючи бездіяльність митного органу щодо незавершення митних формальностей при оформленні товару протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки відповідно до ст. 199 Митного кодексу України граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України не може перевищувати 30 днів, а для автомобільного транспорту - п`ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур.

Разом з тим, з метою ефективного правового захисту порушених прав позивача, суд вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав відповідача завершити митні формальності щодо пропуску через митний кордон України товарів.

Відповідач, в апеляційній скарзі посилається на вимоги ч. 4 ст. 321 Митного кодексу України, згідно з вимогами якої граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем до моменту поміщення цих товарів, транспортних засобів у відповідний митний режим не може перевищувати 180 календарних днів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини з питань державної митної справи відповідно до статті 1 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI регулюються Конституцією України, цим Кодексом, іншими законами України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правовими актами, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та іншими законодавчими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначення митного режиму наведено у статті 3 Митного кодексу України та означає комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Положення статті 321 Митного кодексу України не можуть застосовуватися до даних правовідносин, оскільки призначені виключно для визначення митного режиму, а не для проведення митних формальностей.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Приписами частини першої статті 255 Митного кодексу України врегульовано, що митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур» від 15.02.2011 року, якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Разом з тим, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.

Відповідно до статті 4 Митного кодексу України митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання.

Крім того, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Частиною першої статті 199 Митного кодексу України передбачено, що граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України не може перевищувати 30 днів, а для автомобільного - п`ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур.

Як свідчать матеріали справи, станом на день звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Ал Ві Вуд Трейд" до суду з даним адміністративним позовом, Закарпатською митницею ДФС не було здійснено визначених законом дій для вчинення митних процедур щодо пропуску товару через державний кордон України, що суперечить встановленим у статті 199 Митного кодексу України строкам.

За таких обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про допущення контролюючим органом бездіяльності під час проведення митних формальностей щодо пропуску через митний кордон України товару (у залізничних вагонах №60680147, №60612538, №60917481, №67910638, №67182204 та №60697000), митне оформлення якого проведене згідно електронних митних декларацій №125130009/2016/507849, №125130009/2016/507623, №125130009/2016/507666, №125130009/2016/507732, №125130009/2016/507750, а тому наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Закарпатської митниці ДФС України, яка полягає у неприйнятті рішення щодо пропуску через митний кордон України товару та зобов`язаня Закарпатську митницю ДФС завершити митні формальності щодо пропуску через митний кордон України товарів, вказаних у електронних митних деклараціях №125130009/2016/507849, №125130009/2016/507623, №125130009/2016/507666, №125130009/2016/507732, №125130009/2016/507750, постачання яких здійснювалось залізничними вагонами №60680147, №60612538, №60917481, №67910638, №67182204 та №60697000.

Отже, постанова суду першої інстанції є законною, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для її скасування не має.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Пилипенко О.Є.

Повний текст виготовлено: 15 травня 2019 року.