Справа № 240/4582/19
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Житомир справа № 240/4582/19

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріа-Баланс" до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання такою, що не підлягає виконанню, постанови про стягнення виконавчого збору,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Патріа-Баланс" із позовом, в якому просить визнати такою, що не підлягає виконанню постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05.02.2014 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 19068141 з виконання виконавчого напису № 358, вчиненого 20.04.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. на іпотечному договорі від 15.10.2007, посвідченому приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Сєтаком В.Я., за реєстраційним № 15582.

Обґрунтовуючи позовні вимоги товариство вказало, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.02.2019 у справі № 906/1042/18, яке набрало законної сили, виконавчий напис №358 від 20.04.2010 визнано таким, що не підлягає виконанню. Мотивами для прийняття такого рішення суду слугувало те, що усі грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріа-Баланс» за виконавчим написом №358 від 20.04.2010 виникли 30.05.2009, тобто до 04.03.2014 (дати порушення справи про банкрутство), що встановлено як самим виконавчим написом, так і ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.01.2017 по справі №906/159/14. Просить постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05.02.2014 про стягнення виконавчого збору винесену у виконавчому провадженні № 19068141 по виконанню вищевказаного напису визнати такою, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ухвали судді від 03.05.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 14 травня 2019 року. При цьому, відповідачу строк для подання відзиву на позов та зобов`язано подати до суду оригінали (для огляду) та належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №19068141.

На виконання вимог ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження 13.05.2019 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.72-79). В обґрунтування якого, вказано, що постанова про стягнення виконавчого збору була прийнята державним виконавцем у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із невиконанням боржником рішення суду у наданий державним виконавцем строк. Вважає, твердження позивача, що постанова про стягнення виконавчого збору має бути визнана такою, що не підлягає виконанню у зв`язку із визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є хибним, оскільки виконавчий документ був повернений за заявою стягувачу про повернення виконавчого документу. Одночасно вказує, що постанова про стягнення виконавчого збору є чинною, судові рішення щодо визнання її неправомірною або незаконною не приймались, а тому остання підлягає виконанню у відповідності до вимог чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог товариства.

14.05.2019 представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.85).

Від представника відповідача надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи №24/04582/19 від 14.05.2019 (а.с. 86-87). Вказане клопотання обґрунтоване тим, що товариством до судового засідання не було отримано відзив на позов. Крім того, у зв`язку із відсутністю можливості станом на 14.05.2019 надати суду копії матеріалів виконавчого провадження.

Оглянувши подане клопотання та дослідивши додані до нього докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та вважає подане клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Судовий розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів та у строки встановлені ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позов відповідача, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Встановлено, що 05.05.2010 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №19068141 по виконанню виконавчого напису №358. Виконавчий напис вчинено 20.04.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. на іпотечному договорі посвідченому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. 15.10.2007 за реєстровим №15582, про звернення стягнення на майно, а саме: приміщення магазину «Дитячий Світ», загальною площею 1794,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 Житомир АДРЕСА_2 .

В ході виконавчого провадження державним виконавцем 05.02.2014 винесено постанову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріа-Баланс» (далі ТОВ «Патріа-Баланс», боржник, позивач) виконавчого збору у розмірі 2018185,76 грн.

26.05.2014 вказане виконавче провадження було зупинено, з підстав порушення 04.03.2014 року Господарським судом Житомирської області провадження у справі №906/159/14 про банкрутство ТОВ «Патріа-Баланс».

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2016 замінено сторону виконавчого провадження №19068141, а саме: стягувача Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Євро Прем`єр Фінанс» (а.с.25-27).

В свою чергу, 14.09.2017 господарським судом Житомирської області у справі №906/159/14 було винесено ухвалу, якою:

- затверджено мирову угоду у справі №906/159/14 про банкрутство ТОВ «Патріа- Баланс», укладену між кредиторами та боржником 20.04.2017 року та підписану від імені кредиторів - головою комітету кредиторів банкрута, директором ТОВ «Факторингова компанія «Євро Прем`єр Фінанс» ОСОБА_1 , від імені боржника директором ОСОБА_2 ;

- припинено процедуру розпорядження майном ТОВ «Патріа-Баланс» та повноваження розпорядника майна Демчана Олександра Івановича;

- припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою господарського суду Житомирської області від 04.03.2014 року;

- припинено провадження у справі №906/159/14 про банкрутство ТОВ «Патріа-Баланс».

Разом з тим, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 у справі №906/159/14 вирішено ухвалу Господарського суду Житомирської області від 14.09.2017 року у справі №906/159/14 змінити, доповнивши пунктом 5 наступного змісту: «5. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню».

У подальшому, рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.02.2019 року по справі №906/1042/18 визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №358 від 20.04.2010. Рішення суду набрало законної сили 05.03.2019.

На підставі заяви директора Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «Євро Прем`єр Фінанс» Федорка А.Ю. (стягувача), державний виконавець, керуючись п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення стягувачу виконавчого документу від 09.01.2019.

Вважаючи постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 19068141 такою, що не підлягає виконанню ТОВ «Патріа Баланс» звернулося до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначав Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року ( далі Закон № 606-XIV, чинний на час відкриття виконавчого провадження № 19068141 та винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Статтею 1 згаданого Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону № 606-XIV, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до пункту 7 Розділу XIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

При цьому, в Прикінцевих та Перехідних положеннях Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ вказано порядок виконання та правового регулювання саме "виконавчих дій", а не "виконавчого провадження".

Тобто, з урахуванням Прикінцевих та Перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ слід вважати, що кожна окрема виконавча дія та відповідно прийнята постанова державного виконавця в межах виконавчого провадження повинна регулюватись тим нормативно-правовим актом, під час дії якого вона була розпочата.

В свою чергу, частина перша статті 5 Закону № 1404-VIII визначає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.3 ст.3 цього ж Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Статтями 40, 42 Закону № 1404-VIII передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною 3 статті 40 Закону унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відтак, державним виконавцем винесено постанову про стягнення з ТОВ "Патріа-Баланс" виконавчого збору у розмірі 2018185,76 грн в межах виконавчого провадження №19068141 відкритого по виконанню виконавчого напису №358 від 20.04.2010.

В свою чергу, рішенням Господарського суду Житомирської області від 01.02.2019 у справі №906/1042/18, яке 05.03.2019 набрало законної сили вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Підставами для прийняття такого рішення слугувало, те, що усі грошові вимоги до ТОВ «Патріа-Баланс» за виконавчим написом №358 від 20.04.2010 року виникли 30.05.2009, тобто до 04.03.2014 (дати порушення справи про банкрутство), що встановлено як самим виконавчим написом, так і ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.01.2017 у справі 906/159/14 (про затвердження реєстру вимог кредиторів).

Вказаний факт, у свою чергу і слугував підставою для звернення позивача до суду із позовом щодо визнання постанови про стягнення виконавчого збору від 05.02.2014 у виконавчому провадженні № 19068141 такою, що не підлягає виконанню.

Таким чином, у зв`язку із визнанням виконавчого напису №358 від 20.04.2010, таким, що не підлягає виконанню, рішення державного виконавця, винесені в межах даного виконавчого провадження, в свою чергу, не можуть підлягати примусовому виконанню і подальшому задоволенню, а в даному випадку постанова про стягнення виконавчого збору від 05.02.2014.

Також, слід акцентувати увагу на тому, що за змістом ч.7 № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Врахувавши викладене та приписи нормативно-правових актів, слідує висновок щодо необхідності визнання постанови про стягнення виконавчого збору від 05.02.2014 такою, що не підлягає виконанню.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що виконавчий збір підлягає стягненню у відповідності до пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VІІІ, оскільки виконавче провадження завершене на підставі заяви директора ТОВ ФК «Євро Прем`єр Фінанс» Федорко А.Ю» про повернення виконавчого документа. При цьому слід зазначити, що станом на 05.02.2014 (тобто на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору) державним виконавцем з боржника не було стягнуто в примусовому порядку сум згідно виконавчого напису №358 від 20.04.2010 та не було винесено постанови ні про закінчення виконавчого провадження, ні постанови про повернення виконавчого документа. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу була винесена державним виконавцем пізніше, а саме 09.01.2019, а тому твердження представника відповідача помилкові.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене та на підставі сукупності поданих до матеріалів справи доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 287 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріа-Баланс" (вул. Кооперативна, 6, м.Житомир,

10001, ) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м.Київ, 01001, ) про визнання такою, що не підлягає виконанню постанови про стягнення виконавчого збору задовольнити.

Визнати такою, що не підлягає виконанню постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05.02.2014 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 19068141 з виконання виконавчого напису № 358, вчиненого 20.04.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. на іпотечному договорі від 15.10.2007, посвідченому приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Сєтаком В.Я., за реєстраційним № 15582.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріа-Баланс" () понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 19210 (дев`ятнадцяти тисяч двісті десяти гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів ст.ст. 272, 287 та пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Черноліхов