Справа № 809/1062/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року

№ 857/1816/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року, ухвалене суддею Микитюк Р.В., 12:37:37 год., м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту рішення 1 жовтня 2018 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерго» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

19.06.2018 року позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерго» звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №579847/41295396 від 31.01.2018; зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №14 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України №579847/41295396 від 31.01.2018. Зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерго» №14 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування». Проте, в спірному рішенні відповідача не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Отже, оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав прийняття Комісією відповідача рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

При цьому, суд першої інстанції зауважує, що оскільки до позивача було встановлено критерій оцінки ступеня ризиків – невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах УКТ ЗЕД: 8537 Комісією безпідставно не враховано пояснення та документи позивача, що він не закуповує даний товар, а займається торгівлею електротехнічної продукції та металу, що унеможливлює наявність у позивача відповідності обсягів постачання обсягам придбання по товару за відповідним УКТ ЗЕД визначеним у податковій накладній.

Суд першої інстанції зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує факту здійснення платником податків господарських операцій та факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерго», та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд першої інстанції дійшов висновку, що у останнього були відсутні правові підстави для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №14 від 30.11.2017.

Також суд першої інстанції зазначає, що нормами Податкового кодексу України та Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації. Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог щодо скасування спірних рішень Державної фіскальної служби України. Що стосується даного адміністративного позову, то задоволення судом позовної вимоги щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №14 від 30.11.2017 за датою її подання, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, вважаючи його необґрунтованим прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, Державна фіскальна служба України оскаржила його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що вичерпний перелік документів, достатніх, для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, не визначається для кожного платника податку окремо, а затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 16.06.2017 №754/30622.

Крім того, регламентований порядок прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/РК не передбачає можливість (чи необхідність) зазначення у такому рішенні будь-яких обставин господарських операцій (крім передбачених формою), детального аналізу проданих документів чи пояснення членів комісії щодо підстав прийняття певного рішення (крім чітко наведених у ст. 201 Податкового кодексу України).

Апелянт звертає увагу, що перелік документів (додатків) до позовної заяви значно перевищує той перелік, який було надано Комісії 25.01.2018, виникає питання, чому позивач не надав всі матеріали на розгляд Комісії. Враховуючи наведене, при розгляді справи щодо правомірності оскаржуваного рішення, суд повинен виходити з того переліку документів, які позивач надав на розгляд комісії і які були фактично в її розпорядженні та на підставі яких приймалось зазначене рішення.

Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567, який є загальнодоступним та відомий позивачу.

Всі інші докази (додатки), які надані в суд, та не були надані відповідачу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, фізично не могли бути враховані при прийнятті оскаржуваного Рішення, оскільки не є загальнодоступними.

Отже, суд повинен дати оцінку правомірності оскаржуваного рішення виходячи з тих матеріалів, на підставі яких воно приймалось, а не вирішувати, яким воно могло бути за наявності інших документів, які надані в суд, але не були надані Комісії, і не могли бути врахованими при прийнятті рішення про реєстрацію чи відмову у реєстрації податкової накладної.

Однак, суд першої інстанції, прийняв рішення виходячи не з тих документів, які були на розгляді комісії ДФС і на підставі яких прийнято спірне рішення, а на підставі інших, додатково наданих позивачем до суду документів, що є порушенням норм права.

Апелянт стверджує, що за результатами опрацювання СМКОП виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах та запропоновано ТОВ «Глобал Енерго» надати пояснення та/або копії документів, вичерпний перелік яких встановлено Наказом МФУ від 13.06.17 №567. Позивач надав пояснення, 4 договори, які самі по собі свідчать тільки про наміри та умови поставки, платіжне доручення та 3 видаткові накладні. Комісія Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, розглянувши отримані від платника податку на додану вартість документи щодо підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, прийняла рішення №579847/41295396 від 31.01.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 30.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв’язку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушеннями законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної. Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерго» (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Грінфор ЛТД» (Покупець) укладено договір поставки №011117-2 від 01.11.2017 (а.с. 17-20).

Також, між товариством з обмеженою відповідальністю «Струмінвест» (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерго» (Покупець) 01.12.2017 укладено договір поставки.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Тепловдар» (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерго» (Покупець) 04.12.2017 укладено договір поставки №42, предметом якого є комплектуючі системи опалення.

Між приватним акціонерним товариством «Українська гірничо-металургійна компанія» Івано-Франківською регіональною філією АТ «УГМК» (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерго» (Покупець) 24.10.2017 укладено договір поставки №ІФ028/17-ПрМ.

Між приватним підприємством «Рітас» (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерго» (Покупець) 01.06.2017 укладено договір №28А.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерго» складено та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за № 14 від 30 листопада 2017 року на загальну суму 100 000,00 грн.

Державною фіскальною службою України за наслідками розшифрування та проведення перевірки на відповідність вказаної податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків 14.12.2017 сформовано квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за № НОМЕР_1.

Вказаною квитанцією відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі – ПК) реєстрацію податкової накладної за № 14 від 30 листопада 2017 року зупинено, у зв’язку з відповідністю зазначеної податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України за № 567 від 13 червня 2017 року. За результатами оцінювання системою автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8537. Запропоновано позивачу надати пояснення, копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

На підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній № 14 від 30 листопада 2017 року ТзОВ «Глобал Енерго» подано відповідачу повідомлення, до якого було додано:

пояснення щодо діяльності товариства;

договір поставки №011117-2 від 01.11.2017, згідно якого позивач зобов’язується передати товар у відповідності до специфікацій, що є додатками до цього договору, а покупець ТОВ «Грінфор ЛТД» сплатити за нього певну суму грошей; загальна вартість товару визначається у специфікаціях, що є невід’ємними додатками до договору:

договір поставки №01/12/2017 від 01.12.2017, згідно якого ТОВ «Струмінвест» постачає ТОВ «Глобал Енерго» товар;

договір поставки №2117/6 від 02.11.2017;

договір поставки №ІФ028/17-ПрМ від 24.10.17, згідно якого ПАТ «Українська гірничо- металургійна компанія»/Івано-Франківська регіональна філія АТ «УГМК» постачає ТОВ «Глобал Енерго» металопродукцію у відповідності до належним чином оформлених сецифікацій або рахунках фактурах, які оформлюються у вигляді додатків до цього договору та є його невід’ємними частинами;

платіжне доручення №49 від 30.11.2017 року;

видаткову накладну №3P-0000342 (РН-0000342) від 12.12.2017, згідно якої ТОВ «Струмінвест» (м. Запоріжжя) постачає позивачу товар (роз’єднувач РДЗ-2-35/1000 та РДЗ-1-35/1000). Товар поставлено згідно рахунку-фактури від 23.11.2017 №СФ-0000592, а договір про постачання укладено 01.12.2017. (Відсутні рахунок-фактура, докази здійснення оплати, податкова накладна, інші документи щодо транспортування, прийому та використання продукції);

видаткову накладну №ІФ100001914 від 05.12.2017, згідно якої ІФ регіональна філія АТ «УГМК» на замовлення №ІФ100002181 від 05.12.2017 на умовах передоплати та на підставі договору від 13.07.2017 поставлено металопродукцію. (Відсутні такі первинні документи: договір від 13.07.2017; замовлення №ІФ100002181 від 05.12.2017; докази здійснення передоплати: податкова накладна, інші документи щодо транспортування, прийому та використання продукції);

видаткову накладну №108 від 12.12.2017, згідно якої ТОВ «Ізоляторна компанія» (м. Київ) поставила позивачу ізолятор. (Відсутні рахунок-фактура, докази здійснення оплати; податкова накладна, інші документи щодо транспортування, прийому та використання продукції).

Рішенням комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №579847/41295396 від 31.01.2018 відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної 30 листопада 2017 року. Підставою для такої відмови визначено ненадання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або неє достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Даючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до пункту 1.1. статті 1 ПК, він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов’язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов’язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 185.1. статті 185 ПК об’єктами оподаткування податком на додану вартість є, зокрема, операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до приписів пункту 187.1. статті 187 ПК датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1. статті 188 ПК).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК на дату виникнення податкових зобов’язань платник податку зобов’язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку – продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно пункту 74.2 статті 74 ПК в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі – Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 Порядку № 1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Положення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Встановлено, що після отримання позивачем квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної із пропозицією надання додаткових документів, товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерго» надіслано повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій від 25.01.2018 та відповідні документи, зокрема договір поставки №011117-2 від 01.11.2017 між ТзОВ «Глобал Енерго» та ТзОВ «Грінфор ЛТД», договір поставки між ТзОВ «Струмінвест» та ТзОВ «Глобал Енерго» від 01.12.2017, договір поставки №ІФ028/17-ПрМ від 24.10.2017 на поставку металопродукції між ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» Івано-Франківською регіональною філією АТ «УГМК» та ТзОВ «Глобал Енерго».

В додаток до пояснень, ТзОВ «Глобал Енерго» направлено ряд документів, а саме: платіжне доручення №49 від 30.11.2017, видаткову накладну №ЗР-0000342 від 12.12.2017, видаткову накладну №ІФ100001914 від 05.12.2017, видаткову накладну №108 від 12.12.2017.

Також, встановлено, що основним видом діяльності позивача є торгівля електротехнічною продукцією.

В матеріалах справи містяться договір поставки між ТзОВ «Мдк Груп» та ТзОВ «Глобал Енерго» 29.11.2017, товарно-транспортна накладна від 30.11.2017 №Р808 та видаткова накладна №2239 від 30.11.2017, договір поставки №011217/6 між ТзОВ «Ізоляторна компанія» та ТзОВ «Глобал Енерго» від 01.12.2017, товарно-транспортна накладна від 12.12.2017 №Р776 та видаткова накладна №108 від 12.12.2017.

Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» № 190 від 29.03.2017 встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до абзацу 2 Постанови № 190 підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Однак, в спірному рішенні відповідача не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав прийняття Комісією відповідача рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Крім того, оскільки до позивача було встановлено критерій оцінки ступеня ризиків – невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах УКТ ЗЕД: 8537 Комісією безпідставно не враховано пояснення та документи позивача, що він не закуповує даний товар, а займається торгівлею електротехнічної продукції та металу, що унеможливлює наявність у позивача відповідності обсягів постачання обсягам придбання по товару за відповідним УКТ ЗЕД визначеним у податковій накладній.

Факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує факту здійснення платником податків господарських операцій та факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №14 від 30.11.2017. Комісія Державної фіскальної служби України прийняла рішення від 31.01.2018 №579847/41295396 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних без урахування всіх обставин, що мали значення для її прийняття, а тому судом першої інстанції правомірно скасовано оскаржуване рішення.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №14 від 30.11.2017 суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до Державної фіскальної служби відповідного рішення суду). У разі надходження до Державної фіскальної служби рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією Державної фіскальної служби.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог щодо скасування спірних рішень Державної фіскальної служби України.

Відтак, судом першої інстанції правомірно визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України №579847/41295396 від 31.01.2018 та зобов'язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерго» №14 від 30.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого додаткового рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року у справі №809/1062/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Енерго» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання до вчинення дій – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

ОСОБА_1

судді

ОСОБА_2

ОСОБА_3

Повне судове рішення складено 15.05.2019.