Справа № 160/2920/19
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 квітня 2019 р. Справа № 160/2920/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, третя особа на стороні позивачів - ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача - Міністерство оборони в особі квартирно - експлуатаційного відділу м.Дніпро про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, третя особа на стороні позивачів - ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача - Міністерство оборони в особі квартирно - експлуатаційного відділу м.Дніпро про зобов`язання Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради виключити із числа службових квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали адміністративного позову, дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Слід зазначити, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим, приватноправові відносин вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, із яких виник спір.

Така правова позиція висловлена Великою палатою Верховного Суду у постанові від 21 лютого 2018 року по справі № 520/15749/14-ц.

Таким чином, помилковим є намагання поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідач у справі є орган місцевого самоврядування (суб`єкт владних повноважень).

Як видно зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позивачі звернулись до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачем права на отримання у власність житла із числа службового. Позивачі вказали, що для приватизації за ними квартири, в якій вони мешкають, необхідне рішення відповідача про виключення зазначеного житла із числа службових, однак на звернення ОСОБА_1 до виконкому Саксаганської районної у місті ради про виключення квартири АДРЕСА_1 останнім було відмовлено у зв`язку з відсутністю відповідного клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпро, яке використовує вказане житлове приміщення як службове.

Отже, цей позов поданий на поновлення прав позивача у сфері житлових відносин.

Згідно з ч.1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Тож, суд доходить висновку, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі № 6-14цс16, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 806/104/16 (№ 11-166апп18), від 20 вересня 2018 року у справі № 815/2551/15 (№ 11-640апп18), від 29 серпня 2018 року у справі № 488/1176/14-а (№ 11-639апп18).

Згідно п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, спірні правовідносини, які виникли між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради не містять ознак публічності, оскільки відмовою виконавчого комітету зачіпаються права позивачів у сфері приватних (житлових) правовідносин, захист яких, в силу приписів ч. 1 ст. 19 ЦПК України, віднесений до компетенції місцевого суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства, а відтак у відкритті провадження у адміністративній справі слід відмовити.

Відповідно до ч.5 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., відповідно до квитанції від 28.02.2019 №0.0..1.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 170, 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, третя особа на стороні позивачів ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача Міністерства оборони в особі квартирно - експлуатаційного відділу м.Дніпро про зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачам, що вирішення даного спору здійснюється в порядку цивільного судочинства.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір, сплачений відповідно до квитанції від 28.02.2019 №0.0..1. у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн., 40 коп.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу за зазначеною у позовній заяві адресою.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Царікова