Справа № 440/1699/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

19 травня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/1699/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Шевяков І.С., розглянувши клопотання про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "КОМУНАР" до Державного реєстратора Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб Марини Сергіївни, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2019 року позивач, Приватне підприємство "КОМУНАР", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного реєстратора Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб Марини Сергіївни, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання протиправними та скасування рішень.

У своєму позові ПП "Комунар" просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб Марини Сергіївни від 06 травня 2019 року, індексний номер рішення №46739228;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб Марини Сергіївни від 06 травня 2019 року, індексний номер рішення №46739347;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб Марини Сергіївни від 06 травня 2019 року, індексний номер рішення №46739613;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб Марини Сергіївни від 06 травня 2019 року, індексний номер рішення №46738600;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб Марини Сергіївни від 06 травня 2019 року, індексний номер рішення №46736729;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб Марини Сергіївни від 06 травня 2019 року, індексний номер рішення №46738982.

Підставою даного позову є твердження позивача про протиправність даних рішень.

Ухвалою від 17 травня 2019 року суд прийняв даний позов до розгляду та відкрив провадження у справі.

17 травня 2019 року ПП «Комунар» подало до суду також клопотання про забезпечення адміністративного позову.

У цій заяві ПП «Комунар» просило заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Державній реєстраційній службі України, Департаменту державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України, реєстраційній службі Головного управління юстиції у місті Києві та іншим органам, які виконують функції реєстрації, нотаріусам, підприємствам, організаціям, установам будь-якої форми власності, органам місцевого самоврядування, державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого обтяження тощо, щодо наступних об`єктів нерухомого майна:

- земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 4,4311 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202;

- земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 4,43 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202;

- земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 4,4614 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202;

- земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,4345 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202;

- земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,4369 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 02;

- земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 5,1425 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202.

В обґрунтування цього клопотання про забезпечення позову ПП «Комунар» вказувало на явну протиправність оскаржуваних рішень державного реєстратора, оскільки цими рішеннями внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про припинення права ПП «Комунар» на вказані вище земельні ділянки. У той же час діючі договори оренди встановлюють тривалість відповідного права ПП «Комунар» до 2023 року.

Також позивач вказував, що можливе вчинення реєстраційних дій зі вказаними земельними ділянками у проміжку часу до вирішення судом спору про скасування протиправних дій державного реєстратора значно ускладнить захист його порушених прав або взагалі його унеможливить. У той же час такий захід забезпечення позову не порушить нічиїх прав та не вплине на повноваження власників з володіння своїм майном, а лише обмежить можливість вчинення незаконних реєстраційних дій; при цьому не вирішить спору по суті.

За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Отже, суд розглядає дану заяву без виклику учасників справи.

Способи та підстави заходів забезпечення адміністративного позову регламентовані статтями 150-151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З процитованих норм вбачається, що прийняття судом рішення про забезпечення позову є доцільним та можливим лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Суд вважає достатньо обґрунтованим припущення про наявність очевидної небезпеки спричинення подальшого порушення прав позивача та наявність можливого ускладнення виконання судового рішення чи/або значного ускладнення поновлення порушених прав позивача у разі, якщо заходи забезпечення позову не будуть вжиті.

Так, у разі внесення до відповідних Державних реєстрів записів про нові правочини зі земельними ділянками, на які позивач, як він стверджує, має права до 2023 року, поновлення можливо порушеного права позивача однозначно вимагатиме подання нових позовів про скасування таких записів, що призведе до надмірного витрачання коштів як позивачем так і державою задля забезпечення розгляду нових спорів. Крім того, розгляд нових можливих позовів займе значний час.

Також суд вважає, що у разі вчинення нових записів щодо земельних ділянок, на які позивач, як він стверджує, має права до 2023 року, розгляд цієї адміністративної справи втратить сенс, оскільки відбудеться нове порушення права та позивач буде змушений його захищати іншими засобами, шляхом подання інших позовів.

Тому суд приходить до висновку про доцільність збереження існуючого становища до вирішення цієї адміністративної справи та відповідно вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

З припису п. 2 ч. 1 ст. 151 КАС України вбачається, що суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою заборонити суб`єкту владних повноважень вчиняти певні дії.

Тому суд прийшов до висновку про доцільність у даній справі заборонити усім державним реєстраторам, та іншим особам, які мають право на проведення реєстраційних дій відповідно до Закону, в тому числі уповноваженим особам Міністерства юстиції, на проведення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав, внесенням змін та скасування будь-яких відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, на земельні ділянки, про порушення права на користування якими заявив позивач, ПП «Комунар» у адміністративному позові.

При розгляді та вирішенні заявленого клопотання суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Водночас суд не приймає за доведене твердження позивача про очевидну протиправність оскаржуваних рішень державного реєстратора: їх оцінка потребує проведення судового розгляду справи та дослідження доказів і постановлення рішення по суті спору. Тому, приймаючи рішення про забезпечення позову, суд не вдається до оцінки оскаржуваних рішень, а керується виключно метою збереження існуючого стану до вирішення спору по суті.

При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зазначеним у клопотанні позивача, буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд вказує, що спосіб забезпечення адміністративного позову, про який просить позивач, відповідає предмету позову і є співмірним зі заявленими позовними вимогами.

Суд, приймаючи дане рішення, також враховує принципи, що висловлені Рекомендацією NR (89)8 про тимчасовий захист у адміністративних справах, прийнятою Комітетом Міністром Ради Європи 13 вересня 1989 року, в якій міститься заклик до компетентних судових органів у разі, якщо виконання адміністративного рішення може завдати значної шкоди приватним особам, на яких воно спрямоване, ужити належні заходи тимчасового захисту.

Також суд, приймаючи дане рішення, вказує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дорани проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, підсумовуючи викладене - заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення адміністративного позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони усім державним реєстраторам, та іншим особам, які мають право на проведення реєстраційних дій відповідно до Закону, в тому числі уповноваженим особам Міністерства юстиції, на проведення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав, внесенням змін та скасування будь-яких відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, на земельні ділянки:

- земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 4,4311 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202;

- земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,43 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202;

- земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 4,4614 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202;

- земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,4345 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202;

- земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,4369 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 02;

- земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 5,1425 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202.

Роз`яснити, що за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим, а також суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Копію ухвали суду надіслати учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її підписання незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя І.С. Шевяков