Справа № 280/4955/18
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 квітня 2019 року 16 год. 10 хв.Справа № 280/4955/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Биховської А.П.

представника позивача Чмут С.В

представника відповідача Лабур М.Г.

представника третьої особи Грищенко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПАТ Райффайзен Банк Аваль

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПАТ Райффайзен Банк Аваль, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області: форми ПС від 06 вересня 2018 року № про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 170,00 грн.; форми Р від 06 вересня 2018 року № про донарахування ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 209 237,62 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 302 309,41 грн, а всього на суму 1511547,03 грн; форми Р від 06 вересня 2018 року № про донарахування ОСОБА_1 військового збору у розмірі 100 780,14 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 25 195,04 грн, а всього на суму 125 975,18 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що обов`язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності умов: анулювання (прощення) суми боргу платника податку кредитором за його самостійним рішенням; повідомлення платника податку боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу; включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано. Стверджує, що Банком у спірних правовідносинах рішення в односторонньому порядку не приймалося, повідомлення не надсилалося, відтак позивач звільнений від обов`язку, встановленого абзацом «д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України. Просить позовні вимоги задовольнити та податкові повідомлення-рішення від 06.09.2018 скасувати.

23 січня 2019 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов (вх. №2826), відповідно до якого позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що перевіркою встановлено порушення пп. «д» 164.2.17 пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164, п.167.1 ст. 167, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано військового збору за 2016 рік у сумі 100780,14 грн.; пп.49.18.4 п.49.18 ст. 49, пп.179.1, пп.179.7 ст. 179 Податкового кодексу України не надано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2016 рік.; пп. «д» 164.2.17 п.164.2 ст. 164, п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, в результаті донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 1209237,62 грн. Оскільки позивачем не надано до органів ДФС податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік та не сплачено податок з доходу, отриманого у вигляді додаткового блага» за ознакою «126», тому оскаржувані податкові рішення є обґрунтованими та законними. У задоволенні позову просить відмовити.

Представником третьої особи АТ «Райффайзен Банк Аваль» до суду подано пояснення (вх. №5035 від 07.02.2019 та №9683 від 12.03.2019), відповідно до яких вважає адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що при прощенні АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №010/02-02/603/5 від 16.04.2008 в сумі 354686,31 дол. США та за кредитним договором №010/02-02/603/6 від 16.04.2008 в сумі 1935,33 дол. США. банком було належним чином виконано вимоги абз. «д» п.п. 164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України та повідомлено позивача про анулювання (прощення) його боргу. Зазначає, що банк за законом був звільнений від виконання обов`язків податкового агенту, та одночасно з таким повідомленням банком позивача про прощення боргу у останнього виник встановлений Податковим кодексом України обов`язок самостійно сплатити податок з сум спрощеної заборгованості та відобразити їх у річній податковій декларації.

Ухвалою суду від 26.11.2018 вищевказану позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

У встановлений строк позивач усунув недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим, остання заява приведена у відповідність вимогам КАС України, а адміністративний позов подано в межах строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року відкрито загальне позовне провадження, підготовче судове засідання призначено на 11 січня 2019 року.

Протокольною ухвалою від 11 січня 2019 року відкладено підготовче судове засідання на 06.02.2019.

06 лютого 2019 року протокольною ухвалою суду у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 19 лютого 2019 року.

19 лютого 2019 року протокольною ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження терміном на 30 днів, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 14 березня 2019 року.

14 березня 2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 02 квітня 2019 року.

Також, відповідно до ухвал суду від 06.02.2019, від 19.02.2019, від 14.03.2019 судові засідання призначено та проведено в режимі відеоконференції.

02 квітня 2019 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно інформації відділу Державного реєстру ДФС України («Відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів») встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 у 2016 року отримано дохід у сумі 6718675,77 грн. від ПАТ «Райффайзен банк Аваль» за ознакою доходу 126 - «Дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV Кодексу) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу)».

З метою підтвердження інформації, що відображена у відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, стосовно отримання ОСОБА_1 доходу у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) протягом 2016 року в сумі 6718675,77грн., ГУ ДФС у Запорізькій області направлено лист від 31.05.2017 №727/10/08-28/13 на адресу ПАТ «Райффайзен банк Аваль».

Листом від 13.06.2017 №16 (вх. №2493/10 від 20.06.2017) Дніпропетровська ОД ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомила, що ОСОБА_1 у 2 кварталі 2016 року було нараховано дохід у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитами в сумі 6718675,77грн. Зазначене прощення здійснювалось шляхом укладання Договору від 19.01.2016 про припинення зобов`язань за кредитними договорами №010/02-02/603/5 від 16.04.2008 та №010/02-02/603/6 від 16.04.2008.

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області платнику податків - фізичній особі ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.), на поштову адресу, надіслано лист №17321/10/08- 01-13-05-10 від 21.09.2017, відповідно до пп.16.1.5 п.16.1 ст.16, пп.194.1, пп. 194.2, ст.19, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, абз.З пп.73.3 ст.73, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, ст. 164.2.10, ст. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755 - VI (зі змінами та доповненнями) для надання декларації про доходи одержані за ознакою 126 «Дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо» за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення лист №17321/10/08-01-13-05-10 від 21.09.2017 отримано особисто ОСОБА_1 25.09.2017.

У період з 24.07.2018 по 06.08.2018 головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів фізичних осіб ГУ ДФС у Запорізькій області Середенко Н.Ю., на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, із змінами та доповненнями, та на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області №2077 від 26.06.2018 проведено позапланову невиїзну документальну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з доходів фізичних осіб за ознакою доходу «126» у 2016 році платником податків - фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

За результатами перевірки складено Акт від 13.08.2018 № 798/08-01-13- 05/.

Документальною позаплановою перевіркою, встановлено порушення:

пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, п. 167.1 ст.167, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті донараховано військового збору за 2016 рік у сумі 100780,14 грн.,

пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 179.1, пп. 179.7 ст.179 Податкового кодексу України, а саме не надано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік.;

пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, п. 167.1 ст.167 Податкового кодексу України, в результаті донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 1209237,62 грн.

Акт про результати позапланової документальної невиїзної перевірки від 13.08.2018 №798/08-01-13-05/ надіслано на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

ОСОБА_1 з висновками акту від 13.08.2018 №798/08-01-13- 05/ не погодився, про що повідомив у своїх запереченнях від 23.08.2018 № б/н (вх. №7371/інше від 27.08.2018).

За результатами розгляду заперечень від 27.08.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області надано відповідь від 05.09.2018 № 7453/14/08- 01-13-05-09, відповідно до якої висновки, викладені в акті вважають правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі висновків Акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.08.2018 №798/08-01-13-05/, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області прийнято податкові повідомлення - рішення:

- № від 06.09.2018 на загальну суму податку на доходи фізичних осіб (код платежу 11010,03 грн., у т.ч. податок в сумі 1209237,62 грн., штрафна санкція в сумі 302309,41 грн.;

- № від 06.09.2018 на загальну суму військового збору (код платежу 11011000) 125975,18 грн., у т.ч. податок в сумі 100780,14 грн., штрафна санкція в сумі 25195,04 грн.;

- № від 06.09.2018 про застосування штрафної санкції в сумі 170,0 грн.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення направлені на адресу ОСОБА_1 07.09.2018, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, вказані податкові повідомлення - рішення отримані особисто ОСОБА_1 11.09.2018.

20.09.2018 позивач направив до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Запорізькій області скаргу на вищезазначені податкові повідомлення-рішення з проханням їх скасувати.

16.11.2018 Державною фіскальною службою України прийнято рішення №17934/Л/99-99-11-02-01-14 про результати розгляду скарги, відповідно до якої податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погодившись із прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями від 06.09.2018, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду;»

Згідно з п.п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Відповідно до пп. «д» 164.2.17 пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України (у редакції, що діяла у 2016 році), дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.»

Згідно з пп. 165.1.55 п. 165.1 ст.165 ПК України (у редакції, що діяла у 2016 році), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності;»

Відповідно до Закону України від 25.12.2015 №928-VIII «Про державний бюджет України на 2016рік» мінімальна заробітна плата на 1 січня 2016 року встановлена у розмірі 1378 гривень.

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.

Судом у судовому засіданні встановлено, що 27 жовтня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - «Кредитор» або «Банк») та ОСОБА_1 (надалі - «боржник» або «позивач») було укладено Генеральну кредитну угоду № 010/02-2/603 від 27 жовтня 2006 року (далі - «ГКУ»), за умовами якої Банк зобов`язався надавати позивачу кредитні кошти, а позивач - використовувати отримані кредити за цільовим призначенням, сплачувати проценти за користування кредитом та після спливу визначеного договором строку - повернути суму

16 квітня 2008 року між Банком та позивачем було укладено Кредитний договір №010/02-02/603/5 та Кредитний договір №010/02-02/603/6 (надалі - Кредитні договори), за якими Банком позивачу в подальшому було надано кредитні кошти.

19 січня 2016 року між Банком та позивачем укладено Договір про припинення зобов`язань за Кредитним договором №010/02-2/603/5 від 16 квітня 2008 року та за Кредитним договором №010/02-2/603/6 від 16 квітня 2008 року (надалі - «Договір» чи «Договір про припинення зобов`язань»).

Умовами Договору про припинення зобов`язань передбачено та визначено, що договір укладено з метою зменшення фінансового навантаження на Боржника в умовах кризових явищ в економіці України; сторони визнають і підтверджують, що розмір непогашеної Боржником заборгованості за Кредитними договорами станом на 19.01.2016 складає 496 896,29 доларів США (п. 1.1. Договору про припинення зобов`язань): заборгованість за кредитним договором №010/02-02/603/5 від 16 квітня 2008 року станом на 19.01.2016 складає (п. 1.1. Договору про припинення зобов`язань): 338 848,81 дол. США - заборгованість за кредитом; 63 096,53 дол. США - заборгованість за процентами; 5 376,03 дол. - заборгованість за пенею по кредиту; 1 740,29 дол. США - заборгованість за пенею по процентам.

Заборгованість за кредитним договором №010/02-02/603/6 від 16 квітня 2008 року станом на 19.01.2016 (п. 1.1. Договору про припинення зобов`язань) складає: 72 496,13 дол. США - заборгованість за кредитом; 13 793,70 дол. - заборгованість за процентами; 1 147,62 дол. США - заборгованість за пенею по кредиту; 397,18 дол. США - заборгованість за пенею по процентам.

За умови (пункти 1.2.1. та 1.2.2. Договору про припинення зобов`язань):

погашення Боржником в строк до 31.05.2016 року (включно) заборгованості в сумі не менше 158 164,34 доларів США, в т.ч. по кредитному договору №010/02-02/603/5 від 16 квітня 2008 pоку:3 710,17 доларів США 17 центів - до 31.03.2016 на погашення тіла кредиту; 68164,34 доларів США 34 центів - до 31.05.2016 на погашення тіла кредиту, та по кредитному договору №010/02-02/603/6 від 16 квітня 2008 pоку: 50 000,00 доларів США - до 31.01.2016 на погашення тіла кредиту; 20 000,00 доларів США - до 29.02.2016 на погашення тіла кредиту; 2 496,13 дол. США - до 31.03.2016 на погашення тіла кредиту; 13793,70 дол. США - до 31.03.2016 на погашення відсотків по кредиту;

настання в строк до 31.05.2016 включно відкладальної обставини - добровільне погашення ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2 ) заборгованості по Кредитному договору № 010/02-2/117 від 07 березня 2007 року в сумі не менше 175 835,66 доларів США,

З наступного дня після виконання ОСОБА_3 зобов`язання за п. 1.2.1 Договору про припинення зобов`язань та настання відкладальної обставини за п. 1.2.2 Договору про припинення зобов`язань відбувається прощення залишку непогашеної заборгованості (Боргових зобов`язань) Боржника перед Банком за Кредитними договорами.

Прощення залишку непогашеної заборгованості (Боргових зобов`язань) Боржника перед Банком за Кредитними договорами здійснюється в розмірі (п. 1.2. Договору про припинення зобов`язань):

за кредитним договором №010/02-02/603/5 від 16 квітня 2008 року - в розмірі: 266 974,30 дол. США - заборгованість за кредитом; 63 096,53 дол. США - заборгованість за процентами на дату укладення Договору про припинення зобов`язань (16.01.2016); 5376,03 дол. США - заборгованість за пенею по кредиту та донарахованої на дату такого прощення пені; 1740,29 дол. США - заборгованість за пенею по процентам та донарахованої на дату такого прощення пені, суми процентів, донарахованих з дати укладення Договору про припинення зобов`язань (16.01.2016) до дати виконання Боржником своїх зобов`язань, передбачених п. 1.2.1. цього Договору про припинення зобов`язань, а також настання відкладальної обставини, передбаченої п. 1.2.2. цього Договору про припинення зобов`язань;

за кредитним договором №010/02-02/603/5 від 16 квітня 2008 року - в розмірі: 1147,62 дол. США - заборгованість за пенею по кредиту та донарахованої на дату такого прощення пені; 397,18 дол. США - заборгованість за пенею по процентам та донарахованої на дату такого прощення пені; суми процентів, донарахованих з дати укладення Договору про припинення зобов`язань (16.01.2016) до дати виконання Боржником своїх зобов`язань, передбачених п. 1.2.1. Договору про припинення зобов`язань, а також настання відкладальної обставини, передбаченої п. 1.2.2. Договору про припинення зобов`язань.

Кредитні договори вважаються розірваними за згодою Банку і Боржника, а Банк і Боржник не матимуть надалі один до одного жодних претензій, пов`язаних з виконанням чи припиненням зобов`язань за Кредитними договорами.

Судом встановлено, що договір про припинення зобов`язань виконаний сторонами, зобов`язання за п. 1.2.1. Договору про припинення зобов`язань - належним чином виконані позивачем, відкладальна обставина, визначена п. 1.2.1. Договору про припинення зобов`язань, настала.

По кредитному договору №010/02-02/603/6 від 16 квітня 2008 року сума боргу в розмірі 86 289,83 долари США, яка підлягала сплаті згідно з п. 1.2.1 Договору про припинення зобов`язань, сплачена (погашена) Боржником Банку в повному обсязі 06.04.2016 (останній платіж на суму 2495,48 доларів США, підтверджується Розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 31.05.2016).

Відкладальна обставина, визначена п. 1.2.1. Договору про припинення зобов`язань, настала 30.05.2016, заборгованість по Кредитному договору № 010/02-2/117 від 07 березня 2007 року погашена ОСОБА_2 в сумі 175 835,66 доларів США (останній платіж на суму 15 835,66 доларів США, підтверджується Розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 31.05.2016).

За умовами Договору про припинення зобов`язань прощення залишку непогашеної заборгованості (Боргових зобов`язань) Боржника перед Банком за Кредитними договорами відбулося 31.05.2016 року.

Загальна сума прощеної заборгованості Боржника за Кредитними договорами склала:

за кредитним договором №010/02-02/603/5 від 16.04.2008 - 354 686,31 дол.США, в т.ч.: заборгованість по кредиту - 266 974,30 доларів США; заборгованість по процентам - 80 595,69 доларів США; заборгованість з пені за несвоєчасну сплату кредиту - 5 376,03 доларів США; заборгованість з пені за несвоєчасну сплату процентів - 1 740,29 доларів США;

за кредитним договором №010/02-02/603/6 від 16.04.2008 - 1 935,33 дол. США, в т.ч.: заборгованість по кредиту - 0 грн. заборгованість по процентам - 390,53 доларів США; заборгованість з пені за несвоєчасну сплату кредиту - 1 147,62 доларів США; заборгованість з пені за несвоєчасну сплату процентів - 397,18 доларів США.

Відокремленим структурним підрозділом AT «Райффайзен Банк Аваль» у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська подано Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), в якому відображено нарахування доходу фізичній особі із РНОКПП НОМЕР_1 (ідентифікаційний код позивача) в сумі 6718675,77 грн. (підтверджується Податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за звітний період 2 квартал 2016 року.

Щодо посилань позивача про відсутність самостійного рішення банку як кредитора про анулювання боргу представником третьої особи у судовому засіданні надано пояснення, що укладенню Договору про припинення зобов`язань передувало прийняття Банком, як кредитором за Кредитними договорами в особі його органів управління (Правління, інші колегіальні органи Банку), самостійного рішення про можливість прощення позивачу залишку непогашеної заборгованості за Кредитними договорами за умови виконання ним певних зобов`язань (погашення частини боргу за Кредитними договорами) та настання відкладальної обставини (добровільне погашення іншою особою заборгованості за кредитними зобов`язаннями такої особи). Таке рішення не було пов`язане з процедурою банкрутства позивача (справи про банкрутство позивача не порушувались, протилежного позивачем не доведено). Про самостійне рішення Банку простити позивачу заборгованість за Кредитними договорами і надання Банком Позивачу пропозиції анулювати залишок боргу свідчить Лист-Комерційна пропозиція від 12.01.2016 за вих. № 140-9-0-00/12-25, що була направлена Банком позивачу до укладення Договору про припинення зобов`язань, копія якого досліджена у судовому засіданні та додана до матеріалів справи.

Таким чином, відповідно до пояснень третьої особи, суд погоджується, що прощення залишку боргу позивача перед Банком за Кредитними договорами відбулося за самостійним рішенням Банку як кредитора за відповідними Кредитними договорами, не пов`язаним з процедурою банкрутства позивача.

Щодо пояснень позивача про відсутність повідомлення його Банком про здійснене анулювання (прощення) боргу шляхом надсилання такого повідомлення рекомендованим листом суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи пред`явлений позов позивач наполягає на тому, що Банк не повідомив його у належний, визначений законом спосіб про проведене прощення залишку його боргу за Кредитними договорами. Укладення договору про припинення зобов`язань (прощення боргу) позивач вважає неналежним повідомленням.

Водночас, відповідно до абз. «д» п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Отже, чинне станом на момент виникнення спірних правовідносин податкове законодавство, передбачало можливість використання кредитором будь-якого з трьох можливих способів повідомлення платника податку-боржника за кредитними зобов`язаннями про здійснене прощення боргу.

Положеннями пункту 1.5 Договору про припинення зобов`язань від 16.01.2016 року визначено наступне: «З підписанням цього Договору Боржник вважається належним чином повідомленим про анулювання йому суми Боргових зобов`язань та про те, що інформація про суму боргу Боржника, анульованого Кредитором до закінчення строків позовної давності відповідно до вимог податкового законодавства буде включена Кредитором до податкового розрахунку сум доходів, нарахованих на користь фізичних осіб. Боржник зі змістом підпункту 164.2.17 «д» пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України ознайомлений».

Відповідно до п. 1.2. Договору про припинення сторони погодили, що за умови погашення позивачем в строк до 31.05.2016 (включно) заборгованості в сумі не менше 158 164,34 доларів США за Кредитними договорами, згідно погоджених графіків, а також за умови настання в строк до 31.05.2016 (включно) відкладальної обставини, а саме добровільного погашення ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором № 010/02-2/117 від 07.03.2007, укладеного в рамках Генеральної кредитної угоди № 010/02-2/606 від 27.10.2006, в сумі не менше 175 835,66 доларів США, з наступного дня після виконання Боржником зобов`язання, передбаченого пп. 1.2.1. цього Договору, та настання відкладальної обставини, передбаченої п. 1.2.2. цього Договору залишок заборгованості за Кредитним договором №010/02-2/603/5 від 16.04.2008 та за Кредитним договором № 010/02-2/603/6 від 16.04.2008 вважаються прощеним Кредитором.

У судовому засіданні зазначений факт обізнаності щодо умов такого прощення позивачем не заперечувався відтак не потребує доказуванню.

При цьому позивач зазначає, що не міг знати про виконання грошового зобов`язання ОСОБА_2

З цього приводу у судовому засіданні встановлено та підтверджено документально наступне.

Відповідно до довіреності від 19.01.2016, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чорненькою О.М., реєстровий №30, ОСОБА_2 уповноважено ОСОБА_1 представляти її інтереси, зокрема, у АТ «Райффайзен Банк Аваль» з питань, які виникатимуть із укладеного нею (як Позичальником) із Банком Кредитного договору №010/02-2/117 від 07.03.2007. Відповідно до вказаної довіреності ОСОБА_1 уповноважений від імені ОСОБА_2 укладати в її інтересах договори про припинення зобов`язань та Кредитним договором на умовах, які обговорені між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В період з дати укладення Договору про припинення зобов`язань від 19.01.2016 за Кредитним договором № 010/02-2/117 від 07.03.2007, укладеного в "рамках Генеральної кредитної угоди № 010/02- 2/603 від 27.10.2006, і до його повного виконання, а саме до 30.05.2016 включно, саме ОСОБА_1 вносилися грошові кошти на поточний рахунок ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 010/02-2/117 від 07.03.2007.

Так, згідно Виписки по рахунку № НОМЕР_3 29.01.2016 ОСОБА_1 було внесено готівку на поточний рахунок ОСОБА_2 № 75 у розмірі 10 000,00 грн. та 1 280 000,00 грн., а всього у сумі 1 290 000,00 грн. для купівлі валюти у розмірі 50 000,00 доларів США по курсу 25,7 за 1,00 згідно заявки № Д4-В86/62-73 від 29.01.2016. Оскільки 50 000,00 доларів США по курсу 25,7 за 1,00 складав 1 285 000,00 грн, грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. були повернені на рахунок ОСОБА_2

Після купівлі іноземної валюти у сумі 50 000,00 доларів США згідно заявки № Д4-В86/62-73 від 29.01.2016 зазначені грошові кошти були зараховані на транзитний рахунок НОМЕР_4 НОМЕР_5 для їх перерахування на поточний рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_6 (в доларах США) та в подальшому направлені на рахунок № НОМЕР_7 як погашення кредиту ОСОБА_2 за Кредитним договором № 010/02-2/117 від 07.03.2007, що підтверджується ОСОБА_4 від 29.01.2016. та меморіальним валютним ордером № 1 від 29.01.2016.

30.05.2016 в рахунок погашення процентів за Кредитним договором № 010/02-2/117 від 07.03.2007 було перераховано 15 835,66 доларів США, що підтверджується Заявою на переказ готівки № 0Z0114372, яку ОСОБА_1 було підписано від імені ОСОБА_2 .. що підтверджується долученими до вищевказаної Заяви випискою з касового журналу по приходу від 30.05.2016, копією довіреності від 19.01,2016, реєстровий № 30 та копією паспорта ОСОБА_1

Також суд звертає увагу, що Кредитний договір № 010/02-2/603/5 від 16.04.2008 та Кредитний договір № 010/02-2/603/6 від 16.04.2008, укладені між Банком та ОСОБА_1 , а також Кредитний договір № 010/02-2/117 від 07.03.2007, укладений між Банком та ОСОБА_2 , були укладені в рамках Генеральної кредитної угоди № 010/02-2/603 від 27.10.2006, укладеної між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Тобто, Банк надав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кредитні кошти в рамках Генеральної кредитної угоди.

31.05.2016, у зв`язку з належним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Договором про припинення, а саме погашенням ним заборгованості за Кредитними договорами в сумі 158 164,34 доларів США, а також у зв`язку з добровільним погашенням ОСОБА_2 , від імені якої діяв ОСОБА_1 , заборгованості за Кредитним договором № 010/02-2/117 від 07.03.2007 в сумі 175 835,66 доларів США, підтверджуючи відсутність невиконаних сторонами зобов`язань та відсутність претензій один до одного, між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якої на підставі довіреності від 19.01.2016 діяв ОСОБА_1 , було укладено Угоду про розірвання Генеральної кредитної угоди № 010/02-2/603 від 27.10.2006 (далі - Угода).

У зв`язку з належним виконанням усіх зобов`язань, що витікають з Генеральної кредитної угоди № 010/02-2/603 від 27.10.2006 та припиненням такої угоди, AT «Райффайзен Банк Аваль» було повідомлено приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чорненьку О.М. про припинення договорів іпотеки, укладених в забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаною генеральною кредитною угодою, що підтверджується копіями Повідомлень про припинення іпотеки та заборони від 10.06.2016 вих.№ 140-9/12-675, від 23.06.2016р. вих. № 140-9/12-723.

Отже, з огляду на те, що ОСОБА_1 , діючи на підставі довіреності, від імені ОСОБА_2 , самостійно здійснював погашення зобов`язання перед Банком, суд не приймає пояснення позивача про необізнаність щодо дати погашення кредитного зобов`язання ОСОБА_2

Поняття Боргових зобов`язань і розмір залишку непогашеної заборгованості Боржника перед Банком за Кредитними договорами, що прощається Банком позивачу за Договором, вказані і описані в п. 1.2. Договору про припинення зобов`язань.

Зазначена умова Договору про припинення зобов`язань від 19.01.2016 відповідає вимогам абз. «д» п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України та є результатом домовленості сторін, які вільні у визначенні зобов`язань за договором та будь-яких інших умов своїх взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Більш того, Договір про припинення зобов`язань від 19.01.2016 та його положення в судовому порядку не оскаржувались, а з огляду на презумпцію дійсності правочину (ст. 204 ЦКУ) є обов`язковим до виконання сторонами.

З огляду на викладене, суд вважає, що Банком при прощенні боргу позивача за Кредитними договорами було дотримано вимоги абз. «д» п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ, які є необхідними для звільнення Банку від обов`язків податкового агенту і виникнення у позивача як платника податку на доходи фізичних осіб обов`язку самостійної сплати податку на доходи фізичних осіб з суми прощеної заборгованості за результатами 2016 звітного податкового року.

Щодо пояснень позивача про ненадання Банком до ДФС та неповідомлення позивача про суму прощеного (анульованого) боргу в розрізі його складових, ненадання розрахунку анульованої заборгованості за кредитами в сумі 6718675,77 грн., суд зазначає таке.

В обґрунтування необхідності надання Банком до ДФС та повідомлення Банком позивачу про суму прощеного (анульованого) боргу в розрізі його складових, а також обов`язку Банку надати позивачу розрахунок анульованої заборгованості за кредитами в сумі 6 718 675,77 грн. позивач посилається на лист Національного банку України від 22.05.2018р. №60-0006/281254 «Про надання інформації про суми прощеного боргу».

З цього приводу суд зазначає, що вказаний лист НБУ, не має статусу нормативно-правового акту та він виданий 22.05.2018, тоді як прощення боргу позивача, виникнення обов`язку у Банку повідомити Боржнику про здійсненне прощення і суму прощеного боргу виникли та існували у 2-му кварталі 2016 року, а обов`язок позивача подати декларацію про доходи та сплатити ПДФО - у 2017 році.

Чинне на час виникнення спірних правовідносин податкове законодавство не вимагало від Банку повідомляти Боржника та контролюючий орган про суми прощеного боргу в розрізі його складових. Форма податкової звітності 1-ДФ передбачає зазначення однією строчкою суми прощеної заборгованості платника податку, що є об`єктом оподаткування ПДФО, що і було зроблено Банком.

Відповідно до абз. «д» п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

На виконання вказаної вимоги, як зазначено вище, Дніпропетровською обласною дирекцією AT «Райффайзен Банк Аваль», 08.08.2016 року до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська подано Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, в якому відображено нарахування доходу фізичній особі із РНОКПП НОМЕР_1 (РНОКПП Позивача) в сумі 6 718 675,77 грн. (форма № 1ДФ) за звітний період 2 квартал 2016 року.

Отже, Банком належним чином виконані вимоги чинного податкового законодавства щодо повідомлення контролюючого органу про прощення суми заборгованості позичальнику - ОСОБА_1 в загальній сумі 6 718 675,77 грн.

Що ж до повідомлення Банком Позивача про суму прощеного (анульованого) боргу в розрізі його складових, то таке повідомлення було здійснене Банком у спосіб, визначений Податковим кодексом України (укладення договору) і міститься у Договорі про припинення зобов`язань. (п. 1.2. Договору про припинення зобов`язань).

Відповідно до п.п. 164.4. ст. 164 ПКУ під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.

Станом на 31.05.2016 року (дата прощення Боргових зобов`язань за умовами Договору та момент нарахування (отримання) таких доходів Позивачем) валютний курс Національного банку України становив 25,166002 грн./долл США. Сума прощеної Банком Позивачу заборгованості, що є оподатковуваним доходом ОСОБА_1 , відповідно до приписів п.п. 164.4. ст. 164 ПКУ становила 6 718 675,77 грн. (266 974,30 дол.США х 25,166002 грн./долл США).

Отже, враховуючи обізнаність Позивача зі змістом абз. «д» п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ та зважаючи на те, що прощена сума 6 718 675,77 грн. не має складових та є заборгованістю лише за тілом кредиту за кредитним договором №010/02-02/603/5 від 16.04.08, банком чітко визначено зміст і складові прощеної позивачу суми заборгованості, яка є об`єктом оподаткування ПДФО.

Відтак, слід визнати законним та обгрунтованим донрахування контролюючим органом податку на доходи фізичних осіб в сумі 1 511 547,03 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 06.09.2018 .

Пунктом 16-1 Підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України врегульовано порядок нарахування та сплати військового збору, а саме:

1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

1.2. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від обєкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідно до п.163.1 ст. 163 Податкового кодексу України. Об`єктом оподаткування резидента є:

- загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

- доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

- іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України

Враховуючи те, що суд, з підстав викладених вище, дійшов висновку про наявність у позивача оподатковуваного доходу відповідно до положень ст. 163 ПК України, нарахування суми військового збору в розмірі 125 975,18 грн. за податковим повідомленям-рішенням № від 06.09.2018 слід визнати законним та обгрунтованим.

Відповідно до п.179.1 ст.179 ПК України, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач не виконав встановлений Податковим кодексом України обов`язок щодо подання декларації про доходи одержані за ознакою 126 «Дохід отриманий платником податку, як додаткове благо» за період з 01.01.2018 по 31.12.2016, у зв`язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2018 є законним та обґрунтованим.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на пункт 3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), суд дійшов висновку, що відповідач, накладаючи на позивача штрафні санкції, не врахував всіх обставин, а тому виніс необґрунтовану постанову.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні адміністративного позову розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПАТ Райффайзен Банк Аваль (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 08.05.2019.

Суддя Л.Я. Максименко