Справа № 140/218/19
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 140/218/19

Головуючий у 1-й інстанції: Царапора О.П.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

15 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора СРПП №4 Немирівського ВП Головного управління національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Удовенка Артема Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП №4 Немирівського ВП Головного управління національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Удовенка А.В., в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО №433554 від 04.12.2018.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2019 року адміністративний позов залишено без розгляду на підставі ч.3 ст.123 КАС України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2019 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що за правилами ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Про існування оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач дізнався 18.01.2019, коли отримав виклик державного виконавця від 14.01.2019 №410, в якому повідомлено, що на примусовому виконанні Немирівському РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області перебуває постанова серії ДПО №433554 від 04.12.2018.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 подав даний позов 25.01.2019, останній вважає, що строк звернення до суду ним не пропущено.

Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

08.05.2019 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, в зв'язку з службовим відрядженням за кордон.

Зважаючи на те, що доводи вказаної заяви не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, колегія суддів вважає, що в її задоволенні необхідно відмовити, зважаючи на наступне.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на оскарження постанови ДПО №433554 від 04.12.2018.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку обставинам справи, виходить із наступного.

Частиною 2 ст.122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У частині 3 цієї статті зазначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так ч.2 ст.286 КАС України регламентовано, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З аналізу наведених правових норм вбачаться, що перебіг строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху починається з моменту вручення такої постанови особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як слідує з матеріалів справи, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО №433554 від 04.12.2018, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач стверджує, що про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 18.01.2019 із виклику державного виконавця від 14.01.2019 №410. На підтвердження отримання виклику надав копію поштового конверта.

При цьому, з наявної в матеріалах справи копії оскаржуваної постанови слідує, що в ній відсутній підпис ОСОБА_2 про отримання останньої позивачем. Про направлення копії постанови на адресу позивача 05.12.2018 року за вих. №10439 зазначено в тексті постанови.

Колегія суддів звертає увагу, що вказана постанова не містить належної інформації і про те, що позивач відмовився від її отримання.

Отже, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні докази присутності ОСОБА_2 під час розгляду справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а також вручення позивачу копії оскаржуваної постанови, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції, що останнім пропущено строк звернення до суду.

Крім того, згідно ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що право залишити позов без розгляду після відкриття провадження у справі, виникає у суду лише за наявності безспірних доказів того факту, що позивачем отримано копію постанови в день її винесення, або відсутні підстави для поновлення строку звернення до суду.

В той же час, як вбачається з оскаржуваної ухвали, рішення суду першої інстанції грунтується виключно на тому, що ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів звертає увагу, що неподання позивачем до позовної заяви документів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, за приписами ст.169 КАС України є підставою для залишення позовної заяви без руху, а не без розгляду.

При цьому, ч.3 ст.123 КАС України особі, що звернулась до суду поза межами строку звернення до адміністративного суду, надано право подати заяву про поновлення пропущеного строку після відкриття провадження у справі, однак згідно оскаржуваної ухвали, суд залишив позов без розгляду під час підготовчого судового засідання, не надавши ОСОБА_2 можливості подати будь-які заяви чи заявити клопотання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що залишення судом першої інстанції позову без розгляду є передчасним та необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За встановлених обставин ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню, як така, що винесена з порушенням норм процесуального права, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 205, 243, 250, 286, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора СРПП №4 Немирівського ВП Головного управління національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Удовенка Артема Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Справу направити до Немирівського районного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Граб Л.С.

Судді

Гонтарук В. М. Біла Л.М.