Справа № 160/8824/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2019 року Справа № 160/8824/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняЛісна А.М.
представника позивача представника відповідача Грищенко І.В. Лактіонової О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Металпромекспорт" до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "Металпромекспорт" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Запорізької митниці ДФС, в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від.12.12.2018 р., просить:
Імпортна декларація на зазначений товар була оформлена 09.11.2018 року за №UA112080/2018/027543 (типу IM 40 АА) та 14.11.2018 pоку №UA112080/2018/027940 (типу IM 40 АА).
Позивач наголошує, що платіжного доручення № 343 від 23.10.2018 р. не надавалося декларантом. Дата цього платіжного доручення 19.10.2018 р.
09.11.2018 року відповідачем було надіслано електронне повідомлення, в якому він вимагав надати додаткові документи щодо підтвердження митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) прейскуранти (прайс-листи виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Позивач листом № 221 від 12.11.2018 року надав відповідачу наступні документи:
-рахунок на оплату № 6 від 26.09.2018 року;
-платіжне доручення № 92 від 18.10.2018 року.
-копію митної декларації країни відправлення № 10006130/1291018/0005238 від 29.10.2018 року.
Позивач також зазначає, що з митної декларації країни відправника вбачається, що ціна за 1 т товару 19 418,20 RUB (в декларації країни відправлення №10006130/1291018/0005238 від 29.10.2018 року необхідно вартість товару, зазначену в графі 42 поділити на суху вагу, зазначену в графі 31, а саме 3486537,81 : 179550 = 19,1482).
З метою контролю правильності визначення декларантом ціни та ваги товару, через розбіжності у поданих документах відповідач 14.11.2018 року надіслав електронне повідомлення декларанту, яким затребував додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) прейскуранти (прайс-листи виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
На вимогу відповідача, позивачем листом № 225 від 16.11.2018 року було надано відповідачу наступні документи:
-рахунок на оплату № 6 від 26.09.2018 року;
- платіжне доручення № 92 від 18.10.2018 року;
- платіжне доручення № 343 від 19.10.2018 року;
- лист від виробника № 442 від 15.11.2018 року;
- копію митної декларації країни відправлення № 10006130/291018/0005243 від 29.10.2018 року.
В даному листі було також зазначено, що станом на 01.10.2018 року на рахунку АТ "ЕВРАЗ НТМК" була попередня оплата в розмірі 4 061 538,37 російських рублів. 12.10.2018 року після відвантаження коксового горішка та митного очищення на суму 3 915 416,22 російських рублів, залишок попередньої оплати становив 146 122,15 російських рублів. Вказаний залишок був врахований при оплаті рахунку № 6 від 26.09.2018 року. Згідно платіжного доручення № 92 від 18.10.2018 року АТ "ОТП БАНК" була перерахована сума 5 679 337,85 російських рублів, яка була отримана одержувачем АТ "ЕВРАЗ НТМК" - 19.10.2018 року, що підтверджує платіжне доручення № 343 від 19.10.2018 року, надане АТ "ЮНІКРЕДІТ БАНК" м. Москва.
Таким чином, ціна товару, відповідно до Контракту, додатку до нього, декларації країни відправлення складає 19 418,20 RUВ за тону.
Крім того, позивач зазначив, що при зверненні до АТ «ЕВРАЗ НТМК» щодо розбіжностей у номерах платіжних доручень, а саме стосовно того, що в рахунках міститься посилання на № 343 від 19.10.2018 р., а у митній декларації зазначений № 92 від 18.10.2018 року, АТ «ЕВРАЗ НТМК» листом від 13.11.2018 року № 13/441 пояснило, що для оформлення вагонів та декларування товару розробляються попередні рахунки-фактури, які відправляються з звідним пакетом документів разом з вагонами. Вже по факту відправки вагонів зі станції оформлення бухгалтерського звіту формуються рахунки-фактури з аналогічним номером, але дата ставиться по даті штемпеля залізничної станції.
Крім того, листом від 15.11.2018 року № 442 АТ «ЕВРАЗ НТМК» повідомило позивача, що вірний номер та дата платіжного доручення саме 92 від 18.10.2018 р. Це дата валютування, тобто перерахунку іноземної валюти позивачем за контрактом. Платіжне доручення № 92 це вихідний документ ОТП банку, де здійснювався платіж, а № 343 - це вхідний платіжний документ російського банку. Ці два платіжних доручення мають однакові суми оплат.
Позивач зауважив, що зазначені в митній декларації відомості співпадають з наданими контрагентом позивача АТ «ЕВРАЗ НТМК» документами. Рахунки, які перелічені відповідачем в оскаржуваному рішенні від 29.10.2018 року, які прийшли разом із товаром є попередніми та не можуть братися до уваги при розмитненні. Рахунки з датами 30.10.2018 року надані контрагентом позивача АТ «ЕВРАЗ НТМК» саме для здійснення бухгалтерського обліку і були внесені в митну декларацію позивачем.
Таким чином, позивач не погоджується із вказаними рішеннями відповідача та вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
Ухвалою суду 19 січня 2019 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання та призначено підготовче судове засідання на 11 годину 00 хвилин 12 лютого 2019 року.
На адресу суду 27 грудня 2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.
До митного оформлення вказаного товару до митниці разом з митною декларацією надіслано скановані копії наступних документів:
-сертифікати якості від 27.10.2018 року №№ 3190, 3195, 3199, 3200;
-рахунок на оплату від 26.09.2018 року № 6;
-платіжне доручення від 18.10.2018 року № 92;
-додаток від 26.09.2018 року № 6 до контракту від 12.01.2018 № ДГНТ6Т002357;
-копія митної декларації країни відправлення №10006130/291018/0005238 від 29.10.2018 року.
При виконання митних формальностей за МД № UA112080/2018/027543 від 09.11.2018 року спрацювала форма контролю системи управління ризиками.
За результатом аналізу документів, наданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, 09.11.2018 року відповідачем встановлено, що документи, які надані до митного оформлення товару, відповідно до положень ст. 53 МКУ містять наступні розбіжності:
Зазначені вище розбіжності не дають можливості однозначно ідентифікувати подані до митного оформлення документи із заявленою партією товару.
У зв`язку з цим 09.11.2018 року засобами електронного зв`язку відповідачем направлено електронне повідомлення декларанту та запропоновано згідно з ч. 3 ст. 53 МК України протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме:
1) виписку з бухгалтерської документації;
2) прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також було запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
На вимогу митниці надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, 12.11.2018 ТОВ «Металпромекспорт» засобами електронного зв`язку було надіслано скановані копії наступних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару:
- лист ТОВ "Металпромекспорт" від 12.11.2018 № 221 з переліком документів, які надсилаються;
- рахунок на оплату від 26.09.2018 року № 6;
- платіжне доручення від 18.10.2018 року № 92;
- копію митної декларації країни відправлення № 10006130/291018/0005238 від 29.10.2018 року.
Також, в листі ТОВ «Металпромекспорт» від 12.11.2018 року № 221 у відповіді на запит митниці надати додаткові документи повідомлено, що ніяких інших документів у десятиденний термін підприємство надати не має можливості та просить продовжити митне оформлення на підставі наданих документів.
Позивач відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість відповідно до положень ч. 3 ст. 53 МК України протягом терміну в 10 календарних днів, а саме: виписка з бухгалтерської документації; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару за власним бажанням. У митниці наявна інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами на рівні 0,309 USD/кг, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та до прийняття рішення про коригування митної вартості товарів заявленої декларантом.
Враховуючи той факт, що декларантом підприємства надано неповні відомості щодо митної вартості товару відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України та не надані додаткові документи в повному обсязі, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з ч. 3 ст. 53 МК України протягом 10 календарних днів, відповідачем здійснено коригування заявленої митної вартості товару з урахуванням інформації, наявної у митниці, та прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 12.11.2018 року №UА112080/2018/000061/1 із застосуванням другорядного методу (резервного) у відповідності з вимогами ст. 64 МК України.
Товар випущено у вільний обіг за митною декларацією від 13.11.2018 року №UА112080/2018/027815 зі сплатою платежів у повному обсязі без фінансової гарантії. Декларантом в митній декларації заявлено митну вартість, яка була визначена митницею, відповідно до рішення про коригування митної вартості № UА112080/2018/000061/1 від 12.11.2018 року.
До митного оформлення вказаного товару до митниці разом з митною декларацією було надіслано скановані копії наступних документів:
- сертифікати якості від 29.10.2018 року №№ 3218, 3219;
- залізничні накладні від 30.10.2018 року №№ 26164457, 26164431;
- контракт від 12.01.2018 року № ДГНТ6Т002357;
При цьому, рахунок на оплату від 26.09.2018 року № 6; платіжне доручення від 18.10.2018 року № 92; додаток від 26.09.2018 року № 6 до контракту від 12.01.2018 року №ДГНТ6Т002357 були надіслані раніше за іншою МД, що підтверджується гр. 44 вищезазначеної митної декларації.
При виконанні митних формальностей за МД № UA112080/2018/027940 від 14.11.2018 року спрацювала форма контролю системи управління ризиками.
За результатом аналізу документів, наданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, 14.11.2018 року посадовою особою митниці встановлено, що документи, які надані до митного оформлення товару, відповідно до положень ст. 53 МКУ містять наступні розбіжності:
3. В банківському платіжному документі на передплату № 92 від 18.10.2018 року в гр.32 (сума) зазначено 5679337,85 рос. руб. та в гр. 70 (призначення платежу) передплата по договору № ДГНТ6Т002357 від 12.01.2018 року, додатку № 6 від 26.09.2018 року, рахунку № 6 від 26.09.2018 року. Але відповідно до поданих документів (додатку № 6 від 26.09.2018 року до контракту № ДГНТ6Т002357 від 12.01.2018 року, рахунку № 6 від 26.09.2018 року) сума визначена як 5825460,00 рос. руб. Тобто сума попередньої оплати не відповідає сумі, яка зазначена в додатку до контракту та інвойсі на попередню оплату.
4. Відповідно до п.3.2 контракту № ДГНТ6Т002357 від 12.01.2018 року покупець зобов`язаний здійснити 100% передплату за товар. Оплата за товар здійснюється протягом 5 днів з дня підписання додатку. Відповідно до поданого банківського платіжного документу оплата здійснена в інший термін.
Зазначені вище розбіжності не дають можливості однозначно ідентифікувати подані до митного оформлення документи з заявленою партією товару.
14.11.2018 року засобами електронного зв`язку митницею направлено електронне повідомлення декларанту та запропоновано згідно з ч. 3 ст. 53 МКУ протягом 10 календарних днів надати (за наявності додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме:
1) виписку з бухгалтерської документації;
2) прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
3) копію митної декларації країни відправлення;
4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Також, було запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
На вимогу митниці надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, 16.11.2018 року ТОВ "Металпромекспорт" засобами електронного зв`язку було надіслано скановані копії наступних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару:
- лист ТОВ "Металпромекспорт" від 16.11.2018 № 225 з переліком документів, які надсилаються;
- рахунок на оплату від 26.09.2018 року № 6;
- платіжне доручення від 18.10.2018 року № 92;
- заява про купівлю іноземної валюти від 17.10.2018 року № 122;
- платіжне доручення від 19.10.2018 року № 343;
- лист АО "ЕВРАЗ НТМК" від 15.11.2018 року № 442;
- копія МД країни відправлення від 29.10.2018 року №10006130/291018/0005243.
Також, в листі ТОВ «Металпромекспорт» від 16.11.2018 року № 225 у відповіді на запит митниці надати додаткові документи повідомлено, що ніяких інших документів у десятиденний термін підприємство надати не має можливості та просить продовжити митне оформлення на підставі наданих документів.
Під час аналізу додатково наданих документів, що підтверджують заявлену митну вартість, встановлені наступні розбіжності:
1. Рахунок на оплату від 26.09.2018 року № 6 - раніше подавався до митне оформлення (реквізити зазначено в гр. 44 МД від 14.11.2018 року № UA112080/2018/027940);
2. Платіжне доручення від 18.10.2018 року № 92 - раніше подавався до митного оформлення (реквізити зазначено в гр. 44 МД від 14.11.2018 року №UA112080/2018/027940);
3. Заява про купівлю іноземної валюти від 17.10.2018 року № 122 - в графі "сума купівлі" зазначено суму, яка відповідає даним зазначеним в платіжному дорученні від 18.10.2018 року № 92, але сума не відповідає даним зазначеним в рахунку на оплату від 26.09.2018 року № 6 та специфікації від 26.09.2018 року № 6. В графі "Інше" вказано "передплата за договором від 12.01.2018 року № ДГНТ6Т002357, за коксовий горішок".
Таким чином, відповідач зазначив, що додатково наданий документ не можливо однозначно віднести до партії оцінюваного товару.
5. Платіжне доручення від 19.10.2018 року № 343 - містить інформацію наступного змісту: "Получено по системе клиент - банк. Подписано электронной подписью". Наданий документ не засвідчено підписами, печатками, в тому числі засобами електронної форми, що не дає можливості впевнитися в достовірності поданого документу.
6. Лист AO "EBPA3 НТМК" від 15.11.2018 року № 442 - містить інформацію щодо помилкового зазначення реквізитів платіжно-розрахункових документів в інвойсах (за переліком), але не містить інформації про помилки щодо дати інвойсів, поданих до митного контролю та оформлення.
7. Копія МД країни відправлення від 29.10.2018 року № 10006130/291018/0005243 - в гр. 8 зазначено відомості щодо отримувача товару (ПрАТ "Укрграфіт") перевірити відомості зазначені в цьому документі (на предмет співставлення з партією товару, що оцінюється) неможливо у зв`язку з поданням документу не в повному обсязі (зокрема у графах 31 та 44 зазначено "см. дополнение", але доповнення не надавалося).
8. Лист ТОВ "Металпромекспорт" від 16.11.2018 року № 225 - містить інформацію стосовно переліку додатково наданих документів та роз`яснення підприємства стосовно сум попередньої оплати по контракту 01.10.2018 року на суму 4061538,37 рос. Руб. (документи про оплату не надавалися), залишку сум після відвантаження в сумі 146122,15 рос. Руб. документально не підтверджені (виписки не подавалися), інформація про врахування під час оплати залишку коштів документально міститься тільки в листі ТОВ "Металпромекспорт".
Подані документи не містять пояснень щодо несвоєчасності попередньої оплати відповідно до п.3.2 контракту № ДГНТ6Т002357 від 12.01.2018 року.
Відповідач вказує, що позивач відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість відповідно до положень ч. 3 ст. 53 МК України протягом терміну в 10 календарних днів, а саме: виписка з бухгалтерської документації прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціям та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару за власним бажанням. У митниці наявна інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами на рівні 0,309 USD/кг, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та до прийняття рішення про коригування митної вартості товарів заявленої декларантом.
Враховуючи той факт, що декларантом підприємства надано неповні відомості щодо митної вартості товару відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України та не були надані додаткові документи в повному обсязі, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з ч. 3 ст. 53 МК України протягом 10 календарних днів, відповідачем здійснено коригування заявленої митної вартості товару з урахуванням інформації, наявної в митному органі, та посадовою особою митного поста «Запоріжжя-центральний» Богославською Л.В. було прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 16.11.2018 року № UA112080/2018/000062/2 із застосуванням другорядного методу (резервного) у відповідності з вимогами ст. 64 МК України.
Товар випущено у вільний обіг за митною декларацією від 19.11.2018 року №UА112080/2018/028286 зі сплатою платежів у повному обсязі без фінансової гарантії відповідно до розділу X МКУ. Декларантом в митній декларації заявлено митну вартість, яка була визначена митницею, відповідно до рішення про коригування митної вартості №UА112080/2018/000062/2 від 16.11.2018 року.
Представник відповідача вважає рішення правомірними, тому просить суд відмовити у задоволенні позову ТОВ «Металпромекспорт» у повному обсязі.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача, просила відмовити у їх задоволенні, підтримавши доводи викладені у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд встановив наступні обставини.
До митного оформлення вказаного товару до митниці разом з митною декларацією позивачем було надіслано копії наступних документів:
сертифікати якості від 27.10.2018 року №№ 3190, 3195, 3199, 3200;
рахунок на оплату від 26.09.2018 року № 6;
платіжне доручення від 18.10.2018 року № 92;
додаток від 26.09.2018 року № 6 до контракту від 12.01.2018 № ДГНТ6Т002357;
копія митної декларації країни відправлення №10006130/291018/0005238 від 29.10.2018 року.
09.11.2018 року відповідачем було надіслано електронне повідомлення з вимогою надання додаткових документів щодо підтвердження митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) прейскуранти (прайс-листи виробника товару); 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Позивач листом № 221 від 12.11.2018 року надав відповідачу наступні документи:
рахунок на оплату № 6 від 26.09.2018 року;
платіжне доручення № 92 від 18.10.2018 року;
копію митної декларації країни відправлення № 10006130/1291018/0005238 від 29.10.2018 року.
До митного оформлення вказаного товару до митниці разом з митною декларацією було надіслано копії наступних документів:
- сертифікати якості від 29.10.2018 року №№ 3218, 3219;
- залізничні накладні від 30.10.2018 року №№ 26164457, 26164431;
- контракт від 12.01.2018 року № ДГНТ6Т002357;
При цьому, рахунок на оплату від 26.09.2018 року № 6, платіжне доручення від 18.10.2018 року № 92, додаток від 26.09.2018 року № 6 до контракту від 12.01.2018 року №ДГНТ6Т002357 були надіслані раніше за іншою митною декларацією, що підтверджується гр. 44 вищезазначеної митної декларації.
14.11.2018 року відповідачем було надіслано електронне повідомлення декларанту, яким затребував додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) прейскуранти (прайс-листи виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Позивач, листом № 225 від 16.11.2018 року надав відповідачу наступні документи:
-рахунок на оплату № 6 від 26.09.2018 року;
- платіжне доручення № 92 від 18.10.2018 року;
- платіжне доручення № 343 від 19.10.2018 року;
- лист від виробника № 442 від 15.11.2018 року;
- копію митної декларації країни відправлення № 10006130/291018/0005243 від 29. 10.2018 року.
В даному листі було також зазначено, що станом на 01.10.2018 року на рахунку АТ «ЕВРАЗ НТМК» була попередня оплата в розмірі 4 061 538,37 російських рублів. 12.10.2018 року після відвантаження коксового горішка та митного очищення на суму 3 915 416,22 російських рублів, залишок попередньої оплати становив 146 122,15 російських рублів. Вказаний залишок був врахований при оплаті рахунку № 6 від 26.09.2018 року.
Згідно платіжного доручення № 92 від 18.10.2018 року АТ «ОТП БАНК» була перерахована сума 5 679 337,85 російських рублів, яка була отримана одержувачем АТ «ЕВРАЗ НТМК» - 19.10.2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 343 від 19.10.2018 надане АТ «ЮНІКРЕДІТ БАНК» м. Москва.
Підставами для прийняття оскаржуваного рішення було те, що за результатом аналізу документів, наданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів встановлено, що подані документи містять наступні розбіжності:
Підставами для прийняття оскаржуваного рішення стало те, що за результатом аналізу документів, наданих позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товарів, встановлено, що подані документи містять наступні розбіжності:
в банківському платіжному документі на передплату № 92 від 18.10.2018 року в гр.32 (сума) зазначено 5679337,85 рос. руб. та в гр. 70 (призначення платежу) передплата по договору № ДГНТ6Т002357 від 12.01.2018 року, додатку № 6 від 26.09.2018 року, рахунку № 6 від 26.09.2018 року. Але відповідно до поданих документів (додатку № 6 від 26.09.2018 року до контракту № ДГНТ6Т002357 від 12.01.2018 року, рахунку № 6 від 26.09.2018 року) сума визначена як 5825460,00 рос. руб. Тобто сума попередньої оплати не відповідає сумі, яка зазначена в додатку до контракту та інвойсі на попередню оплату;
відповідно до п.3.2 контракту № ДГНТ6Т002357 від 12.01.2018 року покупець зобов`язаний здійснити 100% передплату за товар. Оплата за товар здійснюється протягом 5 днів з дня підписання додатку. Відповідно до поданого банківського платіжного документу оплата здійснена в інший термін.
Аналізуючи правомірність прийнятих відповідачем рішень, суд виходить з наступного.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012 року.
Відповідно до ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до положень ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГААТ).
Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.
Частинами 4, 5 ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В силу частини 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин 1, 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Зокрема, ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Згідно з частинами 4, 5 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 3 ст.53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Аналіз положень ч.3 ст.53, ч.1, 2 та 5 ст.54, ст.58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 53 МК України право митного органу на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини другої статті 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Тому, неподання або подання декларантом додатково запитаних документів не в повному обсязі, не створює наразі для позивача негативних наслідків, оскільки разом із деклараціями митної вартості були подані всі, передбачені ч.2 ст. 53 МК України документи, які давали змогу відповідачу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів.
Як вбачається з матеріалів справи, підставами для прийняття оскаржуваних рішень стало те, що надані позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товарів встановлено, що подані документи містять наступні розбіжності:
- В банківському платіжному документі на передплату № 92 від 18.10.2018 року в гр.32 (сума) зазначено 5679337,85 рос. руб. та в гр. 70 (призначення платежу) передплата по договору № ДГНТ6Т002357 від 12.01.2018 року, додатку № 6 від 26.09.2018 року, рахунку № 6 від 26.09.2018 року. Але відповідно до поданих документів (додатку № 6 від 26.09.2018 року до контракту № ДГНТ6Т002357 від 12.01.2018 року, рахунку № 6 від 26.09.2018 року) сума визначена як 5825460,00 рос. руб. Тобто сума попередньої оплати не відповідає сумі, яка зазначена в додатку до контракту та інвойсі на попередню оплату.
- Відповідно до п.3.2 контракту № ДГНТ6Т002357 від 12.01.2018 року покупець зобов`язаний здійснити 100% передплату за товар. Оплата за товар здійснюється протягом 5 днів з дня підписання додатку. Відповідно до поданого банківського платіжного документу оплата здійснена в інший термін.
Суд звертає увагу, що платіжне доручення № 343 від 23.10.2018 р. не надавалося позивачем.
На звернення позивача до АТ "ЕВРАЗ НТМК" щодо розбіжностей у номерах платіжних доручень, де в рахунках міститься посилання на № 343 від 23.10.2018 р., а у митній декларації зазначений № 92 від 18.10.2018 року, листом від 13.11.2018 року № 13/441 АТ "ЕВРАЗ НТМК" пояснив, що для оформлення вагонів та декларування товару розробляються попередні рахунки-фактури, які відправляються з супровідним пакетом документів разом з вагонами. Вже по факту відправки вагонів зі станції оформлення бухгалтерського звіту формуються рахунки-фактури з аналогічним номером, але дата ставиться по даті штемпеля залізничної станції.
Листом від 15.11.2018 року № 442 АТ "ЕВРАЗ НТМК" також надав відповідь, що вірний номер та дата платіжного доручення саме 92 від 18.10.2018 р. Це дата валютування, тобто перерахунку іноземної валюти позивачем за контрактом. Платіжне доручення № 92 це вихідний документ ОТП банку, де здійснювався платіж, а № 343 - це вхідний платіжний документ російського банку. Ці два платіжних доручення мають однакові суми оплат.
Позивачем на запит митного органу від 09.11.2018 року листом № 221 від 12.11.2018 року було надано наступні документи:
- рахунок на оплату № 6 від 26.09.2018 року;
- платіжне доручення № 92 від 18.10.2018 року;
- копію митної декларації країни відправлення № 10006130/1291018/0005238 від 29.10.2018 року.
Як вбачається з митної декларації країни відправника, ціна за 1 т товару 19 418,20 RUВ (декларації країни відправлення №10006130/1291018/0005238 від 29.10.2018 року необхідно вартість товару, зазначену в графі 42 поділити на суху вагу, зазначену в графі 31, а саме 3486537,81 : 179550 = 19,1482).
Крім того, позивач, листом № 225 від 16.11.2018 року надав відповідачу наступні документи:
- Рахунок на оплату № 6 від 26.09.2018 року.
- Платіжне доручення № 92 від 18.10.2018 року.
- Платіжне доручення № 343 від 19.10.2018 року.
- Лист від виробника № 442 від 15.11.2018 року.
- Копія митної декларації країни відправлення № 10006130/291018/0005243 від 29.10.2018 року.
В даному листі позивач зауважив, що станом на 01.10.2018 року на рахунку АТ ВРАЗ НТМК" була його попередня оплата в розмірі 4 061 538,37 російських рублів. 12.10.2018 року після відвантаження коксового горішка та митного очищення на суму 3 915 416,22 російських рублів, залишок попередньої оплати становив 146 122,15 російських рублів. Вказаний залишок був врахований при оплаті рахунку № 6 від 26.09.2018 року.
Отже, враховуючи вищенаведені обставини, ціна товару, відповідно до Контракту, додатку до нього, декларації країни відправлення складає 19 418,20 RUВ за тону.
В ході розгляду адміністративної справи судом встановлено, що подані позивачем до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам частини другої статті 58 Митного кодексу України і не створювали підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У зв`язку з цим суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 7048,00 грн.
Керуючись ст. ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Металпромекспорт" судові витрати у розмірі 7048,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 березня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 22 березня 2019 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник