Справа № 826/14933/17
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача Мунтяну М. О., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Рибачок В. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту не зазначена) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС у м. Києві звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 631848, 79 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції у повному обсязі та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позов обґрунтовано податковим боргом, який виник на підставі податкового повідомлення - рішення від 26.04.2016 р. № 2661-1305, винесеного відносно ОСОБА_1

Натомість, позивач звернувся в межах даного спору до відповідача зі статусом фізичної особи - підприємця.

Крім того, до апеляційної скарги апелянтом долучено копію ППР від 15.07.2016 р. № 1, яким відповідачу визначено грошове зобов`язання за платежем «земельний податок з фізичних осіб» на суму 631848, 79 грн.

Апелянт вважає, що має місце повторність прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, надає докази про оскарження ППР від 15.07.2016 р. № 1 в судовому порядку.

Також апелянт зазначає, що в порушення п. 9 Р. 2 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 р. № 1204 (далі - Порядок), до податкового повідомлення-рішення не надано розрахунку податкового зобов`язання.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві та є платником податків за основним місцем обліку.

Згідно інтегрованої картки платника по земельному податку 2016 року 13.09.2016 р. громадянину ОСОБА_1 нараховано земельний податок у вказаному розмірі (а. с. 16).

Натомість, з вказаної інтегрованої картки, на чому наголошував представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 16.05.2019 р., вбачається заборгованість ОСОБА_1 по земельному податку на 2016 рік на підставі податкового повідомлення-рішення № 1 від 15.07.2016 р.

При цьому, позивач надає в якості доказу існування заборгованості зі сплату податку податкове повідомлення-рішення від 26.04.2016 р. № 2661-1305 (а. с. 12).

Надаючи оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зважає на таке.

У відповідності до пп.14.1.175. п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п.п.16.1.4. п.16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Платники плати за землю самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному ст. 58 Податкового кодексу України.

Як зауважує апелянт, з заявленого позову та доданих до нього доказів не вбачається щодо якої земельної ділянки (місцезнаходження, площі, кадастрового номеру, наявності прав щодо неї у відповідача тощо) позивач визначив апелянту обов`язок щодо сплати земельного податку.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

З огляду на те, що позовні вимоги заявлено до суб`єкта підприємницької діяльності, однак на підставі несплати податкового зобов`язання громадянином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги у даній справі заявлені до неналежного відповідача.

Суд першої інстанції вказану обставину не врахував, а заміна відповідача на стадії апеляційного провадження КАС України не передбачена.

Крім того, як свідчать матеріали справи, відповідачем ініційовано спір щодо неправомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 15.07.2016 р., що містить ту ж саму підставу та такий же розмір, як і ППР, на підставі якого заявлено позов у даній справі (справа № 640/20901/18).

При цьому, позивачем надано в якості доказу існування у відповідача заборгованості відомості інтегрованої картки платника податків, яка не відображає інформацію про податкове повідомлення-рішення, що наявне в матерілалах справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не підтримує позицію суду першої інстанції вважати спірну суму в межах даного спору узгодженою.

Відтак доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються колегією суддів в якості належних.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

Відповідно до ст. 139 КАС України наявні також підстави для перерозподілу судових витрат наступним чином.

За подання апеляційної скарги відповідачем було сплачено судовий збір у розмірі 14216, 59 грн., відтак вказана сума підлягає стягненню з позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 139, 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (, місцезнаходження: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 14216, 59 гривень (чотирнадцять тисяч двісті шістнадцять гривень 59 копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 16.05.2019 р.)