Справа № 200/1188/19-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 р. Справа№200/1188/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стойки В.В.,

при секретарі Дідевич І.О.,

за участю:

представника позивача Качала В.М.

представника відповідача Голуб М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Донгазтрейд» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватного підприємства «Донгазтрейд» звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27.11.2018 року.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що складені податкові накладні № 1195 від 15.12.2015 року, № 1196, №1197, № 1198, № 1199, № 1200, № 1201, № 1204, № 1205, № 1206, № 1207 від 16.12.2015 року були своєчасно направлені для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних відповідно 29.12.2015 року та 30.12.2015 року. Втім позивачу надійшли квитанції про неприйняття зазначених накладних, в яких було зазначено підставу: «можливо розірвано договір про визнання електронних документів. На час подання зазначених накладних діяв договір № 300720151 про визнання електронних документів від 30.07.2015 року, строк дії якого не закінчився, також не закінчився строк дії електронного ключа. З метою з`ясування причини не прийняття податкових накладних позивач звертався до ДФС України, де в телефонному режимі було повідомлено про те, що вирішується питання щодо відновлення доступу позивачу до реєстрації податкових накладних. Позивач кожного робочого дня направляв для реєстрації податкові накладні та отримував квитанції про їх неприйняття. Тільки 12.01.2016 року зазначені накладні були прийняті до єдиного державного реєстру. Отже, податкові накладні були зареєстровані з порушенням строку не з вини позивача. Тому просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на позов, відповідно до якого зазначає, що позивач є платником з податку на додану вартість. Актом камеральної перевірки було встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних, у зв`язку з чим було прийнято спірне податкове повідомлення рішення. З огляду на вищезазначене просив суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 28 січня 2019 було залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 11 лютого 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 12 березня 2019 року.

12 березня 2019 року підготовче засідання було відкладено до 03 квіиня 2019 року.

03 квітня 2019 року підготовче засідання було відкладено до 10.04.2019 року.

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 10 квітня 2019 рок підготовче засідання було продовжено на 30 днів та відкладено до 25.04.2019 року.

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 25.04.2019 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 06 травня 2019 року.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на позовних вимогах, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав зазначених у відзиві.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Приватне підприємство «Донгазтрейд (; 85700, Донецька обл., Волноваський район, м.Волноваха, траса Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь, 179 км., Торгівельно-дорожній сервіс на майданчику «Криниця»), пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, є юридичною особою та згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС-України) здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Головне управління ДФС Донецької області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Головними державними інспекторами Волновасько-Мангушського управління Головне управління ДФС Донецької області було проведено камеральну перевірку та складено акт № 650/05-99-48-01/36253244 від 31 жовтня 2018 року про результати дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість Приватного підприємства "Донгазтрейд" за період грудень 2015 року, за висновками якого встановлено порушення п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в частині порушення термінів реєстрації податкових накладних у грудні 2015 року на суму ПДВ 557808,21 грн. із затримкою 15 календарних днів.

Позивачем 09.11.2018 року було надано заперечення до акту перевірки від 31.10.2018 року, які за результатами розгляду відповідачем 22.11.2018 року були залишені без розгляду, та висновки зазначені у акті перевірки без змін.

На підставі зазначених висновків акту перевірки № 650/05-99-48-01/36253244 від 31 жовтня 2018 року податковим органом було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення № від 27.11.2018 року про застосування штрафних фінансових санкцій в розмірі 10% за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних на загальну суму 55 780,82 грн.

Предметом даної справи є правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, яким до позивача застосовані штрафні фінансові санкції на підставі п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України у зв`язку з порушенням термінів реєстрації податкових накладних у грудні 2015 року на суму ПДВ 557808,21 грн. із затримкою 15 календарних днів.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Пунктом 201.1. ст.201 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (п.201.10 ст.210 ПК України)

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 (далі іменується - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування (пункт 5 Порядку 1246).

Згідно пунктів 12-15 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були складені податкові накладні:

- № 1195 від 15.12.2015 року з граничним терміном реєстрації 30.12.2015 року;

- № 1196, №1197, № 1198, № 1199, № 1200, № 1201, № 1204, № 1205, № 1206, № 1207 від 16.12.2015 року з граничним терміном реєстрації 31.12.2015 року.

29.12.2015 вищезазначені податкову накладні були направлено до Єдиного реєстру податкових накладних, які згідно з отриманими квитанціями не були прийняті та в яких було зазначено підставу: «можливо розірвано договір про визнання електронних документів». Після цього, позивач неодноразово в період з 30.12.2019 року по 08.01.2016 року вищезазначені податкові накладні направляв до Єдиного реєстру податкових накладних, втім згідно з отриманими квитанціями вони не були прийняті з аналогічних підстав, що підтверджується відповідними квитанціями, які знаходяться в матеріалах справи.

Вищезазначені зазначені накладні були прийняті до єдиного реєстру податкових накладних тільки 12.01.2016 року

Зазначені обставини підтверджуються отриманими відповідачем квитанціями, які знаходяться в матеріалах справи.

Як було встановлено у судовому засіданні на час подання зазначених накладних діяв договір № 300720151 про визнання електронних документів від 30.07.2015 року. Згідно з умовами зазначеного договору він діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів.

З матеріалів справи вбачається, що сертифікат був чинний з 29.07.2015 року до 28.07.2016 року, що підтверджується кваліфікованого сертифікатора відкритого ключа.

Докази про дострокове припинення вищезазначеного договору про визнання електронних документів та посилених сертифікатів відкритих ключів на час виникнення спірних правовідносин в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з умов договору № 300720151 про визнання електронних документів від 30.07.2015 року платник податків зобов`язаний надсилати органу ДФС податкові документи в електронному вигляді у форматі (стандарті) електронного документа звітності, який затверджений наказом ( пп.1.1. п.1 Розділу 3 договору), а орган ДФС зобов`язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп`ютерну обробку ( пп.3.1 п.3 Розділу 3 договору).

В судовому засіданні було встановлено, що позивач надсилав документи до Єдиного реєстру податкових накладних встановленої форми(стандарту), отже виконав вимоги приписів діючого податкового законодавства та умови вищезазначеного договору про визнання електронних документів від 30.07.2015 року.

Разом з цим відповідач не виконав обов`язки, встановлені діючим податковим законодавством та пп.3.1 п.3 Розділу 3 договору № 300720151 про визнання електронних документів від 30.07.2015 року оскільки не здійснював приймання та реєстрацію податкових накладних позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних в період з 29 грудня 2015 року по 12.01.2016 року.

Зазначені у квитанціях підстави: «можливо розірвано договір про визнання електронних документів» не відповідали дійсності, що було доведено суду позивачем в ході судового засідання та підтверджується наданими доказами.

В свою чергу правомірність не прийняття податкових накладних позивача не було доведено відповідачем , будь яких доказів на підтвердження цієї обставини надано не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний Приватного підприємства «Донгазтрейд» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.11.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області (; 87526, Донецька область м. Маріуполь, вул.130 Таганрогської дивізії, буд. 114) на користь Приватного підприємства «Донгазтрейд» (; 85700, Донецька обл., Волноваський район, м.Волноваха, траса Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь, 179 км., Торгівельно-дорожній сервіс на майданчику «Криниця») судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 06 травня 2019 року.

Повний текст рішення складено 16.06.2019 року .

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Стойка В.В.