Справа № 420/6418/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/6418/18
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного підприємства «АНТА-Д» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до Приватного підприємства «АНТА-Д» про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В:

10.12.2018 року позивач - Державна екологічна інспекція в Одеській області, звернувся з позовом до Приватного підприємства «АНТА-Д», в якому просив ухвалити судове рішення про застосування заходів реагування до відповідача, а саме: зупинити господарську діяльність відповідача до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

В обґрунтування позову послався на те, що в ході проведення планової перевірки в період з 13 по 26 вересня 2018 року, результати якої викладені в акті №89/10, був встановлений факт провадження відповідачем господарської діяльності без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Також зазначив, що приписом від 26.09.2018 року №83 ПП «АНТА-Д» приписано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та здійснювати господарську діяльність лише при наявності дозволу, в строк до 26.11.2018 року, відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Оскільки господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена виключно за рішенням суду позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року позов Державної екологічної інспекції в Одеській області - задоволено.

Застосовано заходи реагування до Приватного підприємства «АНТА-Д» (), а саме: зупинено господарську діяльність Приватного підприємства «АНТА-Д» до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

В апеляційній скарзі Приватне підприємство «АНТА-Д», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову Державної екологічної інспекції в Одеській області.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що акт перевірки не містить доказової інформації щодо предмету спору та сам факт здійснення відповідачем забруднюючих викидів в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. На думку апелянта критий тік (майданчик для обмолу, очищення і провіювання зерна), складське приміщення, ЗАВ (нежитлове приміщення та зерноочисне обладнання, яке використовується для попередньої очистки перед сушкою або наступного завантаження зерна в ємності для зберігання), ємкість для зберігання дизельного пального не є стаціонарними джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Також апелянт послався на те, що акт перевірки не містить факту встановлення виду та характеру забруднюючих речовин, які на думку позивача викидаються в повітря. Апелянт зазначає, що під час проведення перевірки позивач не вчинив жодних дій щодо відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань для з'ясування, чи дійсно відповідачем здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи ідентичні тим, що викладені в позовній заяві та узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції. Додатково зазначив про помилковість доводів апелянта щодо не віднесення критого току, складського приміщення, ЗАВ, ємкості для зберігання дизельного пального до стаціонарних джерел, з яких здійснюється викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря, оскільки цими об'єктами здійснюється неорганізований викид, тобто викид, який надходить в атмосферу у вигляді ненаправлених потоків газопилової суміші від джерел забруднення, не оснащених спеціальними спорудами для виведення газів газоходами, трубами та іншими спорудами. При цьому позивач зауважив, що апелянт не проводив інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та не розробляв документи, які обґрунтовують обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Для експлуатації стаціонарних джерел (які здійснюють організований / неорганізований викид) необхідно отримати дозвіл на викиди на основі розробленого комплекту документації. Проте такий дозвіл у апелянта був відсутній на час проведення планової перевірки.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Приватне підприємство «АНТА-Д» (ПП «АНТА-Д») є юридичною особою, , знаходиться за адресою: 67511, Одеська обл., Лиманський район, село Капітанівка, вулиця Миру, будинок 8. Основним видом економічної діяльності є - 11.01 (за КВЕД) «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур», інші види діяльності: 01.13 «Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів».

Наказом начальника Державної екологічної інспекції в Одеській області Булановича П.Г. № 622 від 07.09.2018 року призначено проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Приватним підприємство «АНТА-Д» за адресою: 67511, Одеська обл., Лиманський район, село Капітанівка, вулиця Миру, будинок 8, у термін з 13.09.2018 року по 26.09.2018 року (а.с. 9).

02.08.2018 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області на адресу ПП «АНТА-Д» направлено повідомлення за вих. №2291/10 про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства (а.с.11).

Державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Скалецьку С.М., Галайтата Р.М., Бойко А.І., Бондарчука М.П., Клімова І.В., Полянського В.В. (відповідно до направлення про проведення планової перевірки) направлено для здійснення перевірки ПП «АНТА-Д» (а.с. 10).

Посадовою особою Державної екологічної інспекції в Одеській області Скалецькою С.М., за результатом проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання ПП «АНТА-Д» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів складено Акт №89/10, яким встановлені порушення (а.с. 12-18):

- абз.2 ч.1 ст.10 ч.5 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;

- пп. «в», «г» ч. 1, абз. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 33, ч. 2 ст. 35-1 Закону України «Про відходи»;

- пп. 1.4 п. 1 Інструкції щодо заповнення типової форми первинної облікової документації №1-ВТ «Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари», затвердженої наказом Мінприроди України 07.07.2008 року №342;

- п.п. 5, 19 Порядку ведення реєстру місць видалення відходів, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.1998 року №1216,

- п. 9 Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів, затвердженого Постановою КМУ 01.11.1999 року №2034;

- Порядку подання декларації про відходи, затвердженого Постановою КМУ від 18.02.2016 року №118.

Примірник Акта отриманий директором ПП «АНТА-Д» Гуменюком А.І., що підтверджено його особистим підписом (а.с. 18).

26.09.2018 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області (за підписом державного інспектора Скалецької С.М.) видано припис №83, яким приписано ПП «АНТА-Д» (а.с. 23-24):

- визначити склад і властивості відходів (здійснити інвентаризацію та паспортизацію відходів), що утворюються, визначити ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища (термін виконання до 26.11.2018 року);

- здійснювати первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються за встановленою формою 1-ВТ (термін виконання з 27.09.2018 року та постійно);

- здійснити заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів із складанням договорів на передачу відходів (термін виконання з 27.09.2018 року та постійно);

- отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та здійснювати господарську діяльність лиши при наявності дозволу (термін виконання - до 26.11.2018 року).

Припис прийнято до виконання директором ПП «АНТА-Д» Гуменюком А.І., що підтверджено його особистим підписом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що в акті перевірки позивач зафіксував наявність стаціонарних джерел, з яких здійснюється викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря, зафіксував відсутність проведення інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та відсутність розроблених документів, які обґрунтовують обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. При цьому суд першої інстанції зазначив, що відповідач при проведені перевірки не надав жодних пояснень, не вислови зауважень або заперечень. Також суд першої інстанції зазначив про те, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позов і не надав доказів, які б спростовували доводи позовної заяви, та кваліфікував таку обставину як визнання позовних вимог.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 16 Конституції України, обов'язком держави є забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України.

В преамбулі Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що атмосферне повітря є одним з основних життєво важливих елементів навколишнього природного середовища. Цей Закон спрямований на збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище. Цей Закон визначає правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря.

Статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначені обов'язки суб'єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря. Так підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Згідно з ч.ч. 1, 6, 7 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, суб'єкту господарювання, об'єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

До першої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об'єкти, які не належать до першої і другої груп.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не містить заперечень щодо підстав проведення планової перевірки, порядку її проведення та оформлення результатів її проведення, щодо проведення відповідачем господарської діяльності за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Спірним є питання щодо віднесення критого майданчику, току (майданчика для обмолу, очищення і провіювання зерна), складського приміщення, ЗАВ (нежитлового приміщення та зерноочисного обладнання, яке використовується для попередньої очистки перед сушкою або наступного завантаження зерна в ємності для зберігання), ємкості для зберігання дизельного пального до стаціонарного джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та наявність самого факту викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено, що стандартизація і нормування в галузі охорони атмосферного повітря проводяться з метою встановлення комплексу обов'язкових норм, правил, вимог до охорони атмосферного повітря від забруднення та забезпечення екологічної безпеки.

Статтею 31 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що екологічна стандартизація і нормування проводяться з метою встановлення комплексу обов'язкових норм, правил, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки.

Інструкція про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 7 від 10.02.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1995 року за № 61/597 (далі Інструкція № 7).

Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 Інструкції № 7, зазначена інструкція містить в собі методичні вказівки по змісту та оформленню необхідних документів для створення звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, які утворюються на підприємстві з урахуванням технологічного процесу та його особливостей.

Викид речовини - надходження речовини в атмосферу від джерел забруднення (п.п. 1.14.1. Інструкції № 7).

Джерело забруднення атмосфери - об'єкт, з якого поширюється забруднююча речовина (п.п.1.14.4. Інструкції № 7).

Стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу (п.п. 1.14.5. Інструкції № 7).

Організований викид - викид який надходить в атмосферу через спеціально споруджені газоходи, труби, аераційні ліхтарі та інші споруди (п.п. 1.14.10. Інструкції № 7).

Неорганізований викид - викид, який надходить в атмосферу у вигляді ненаправлених потоків газопилевої суміші від джерел забруднення не оснащених спеціальними спорудами для відведення газів газоходами, трубами та іншими спорудами (п.п. 1.14.11. Інструкції №7).

Технологічне джерело забруднення - об'єкт, в якому утворення забруднюючих речовин спричинене технологічним процесом (п.п. 1.14.12. Інструкції №7).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що нерухоме майно, яке визначено в акті перевірки в розділі «Охорона атмосферного повітря», а саме критий тік (майданчик для обмолу, очищення і провіювання зерна), складське приміщення, ЗАВ (нежитлове приміщення та зерноочисне обладнання, яке використовується для попередньої очистки перед сушкою або наступного завантаження зерна в ємності для зберігання), ємкість для зберігання дизельного пального, наждачний верстат (а.с. 15), - відноситься до стаціонарного джерела забруднення атмосфери.

Обов'язок доказування у справі покладений як на позивача так і на відповідача, які мають довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення (ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС України). Проте ні під час проведення перевірки, ні під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач не заперечував проти фактів зафіксованих в акті перевірки, так само не додавши і до апеляційної скарги докази на підтвердження своїх заперечень (висновки досліджень, експертизи, документації щодо проведеної інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферу), які б спростовували доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції. Колегія суддів зазначає, що об'єкти зазначені в акті перевірки впливають на атмосферне повітря, що як менше, за такими факторами, як за рахунок викидів зернового пилу в процесах прийому, переміщення, очищення та зберігання зернових культур, та за рахунок викидів абразивно-металевого пилу при роботі наждачного верстату.

Проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферу включає в себе характеристику технології, газоочисних установок з точки зору утворення і відведення забруднюючих речовин, визначення параметрів стаціонарних джерел викидів, а також характеристику неорганізованих джерел. Оскільки проведення такої інвентаризації покладено відповідача, колегія суддів вважає помилковими доводи апеляційної скарги щодо обов'язку позивача під час проведення перевірки здійснити відбір проб та інструментально-лабораторні вимірювання для з'ясування, чи дійсно відповідачем здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Відхиляє колегія суддів доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки позов направлений відповідачу 22.11.2018 року (а.с. 26-28), ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 20.12.2018 року (а.с. 31). Проте відповідач, у встановлений судом строку (15 днів з дня вручення ухвали), не надав відзив на позов та відповідні докази, не зважаючи на те, що був попереджений про розгляд справи за наявними у справі матеріалами у разі не надання відзиву. Висновок суду першої інстанції про те, що відсутність відзиву на позов є фактичним визнанням позову, не є тим порушенням, яке є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів визнає, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, ч. 2 ст. 328 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «АНТА-Д» - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року по справі за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до Приватного підприємства «АНТА-Д» про застосування заходів реагування - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 16.05.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.