Справа № 620/4311/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4311/18 Суддя першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Костюк Л.О. та Степанюка А.Г.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2018 року позивач – ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України у Чернігівській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області № 129157000 від 17.12.2018 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянина Грузії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- зобов'язати Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області повторно розглянути заяву громадянина Грузії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про видачу посвідки на тимчасове проживання.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення УДМС України в Чернігівській області від 18.12.2018 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину Грузії ОСОБА_1 прийнято на підставі та у межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а підстави для його скасування відсутні.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 є громадянином Грузії, та перебуває на території України легально.

30.11.2018 року позивачем було подано заяву-анкету № 129157000 (далі - заява) про обмін посвідки на тимчасове проживання, у зв’язку із закінченням строку дії посвідки на тимчасове проживання від 10.01.2018 р. серії ТП № 198538.

03.12.2018 року УДМС України в Чернігівській області надіслало лист № 7401.5-11313/74.2-18 до Управління стратегічних розслідувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - УСР ГУНП в Чернігівській області) із проханням повідомити про наявність або відсутність підстав для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання громадянину Грузії ОСОБА_1.

07.12.2018 року від УСР ГУНП в Чернігівській області до УДМС України в Чернігівській області надійшов лист № 97/124/52/01/2018, в абз. 2, 3 якого було зазначено наступне: «Проведеною перевіркою було встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння тяжких, корисливих злочинів, вказаний іноземець був затриманий та притягувався до кримінальної відповідальності: 29.01.2015 працівниками Чернігівського відділення поліції Чернігівського ВПГУДМС в Чернігівській області за скоєння злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжка), 22.06.2015 працівниками Чернігівського ВП ГУДМС в Чернігівській області за скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (незаконне поводження зі зброєю та бойовими припасами), 18.04.2018 року працівниками Чернігівського відділення поліції Чернігівського ВП ГУДМС в Чернігівській області за скоєння злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Вищезазначена інформація була також підтверджена даними, що містяться в базі даних «Армор».

З урахуванням вищевикладеного, 17.12.2018 року УДМС України в Чернігівській області було прийнято рішення про відмову позивачу в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 7 пункту 61 Порядку.

Вважаючи вищевказане рішення протиправним, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VІ (далі - Закон № 3 773-VІ) посвідка на тимчасове проживання це документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону № 3773-VІ правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Частиною вісімнадцятою статті 5 Закону № 3773-VІ визначено, що технічний опис, зразки бланків посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, порядок їх оформлення, виготовлення та видачі встановлюються Кабінетом Міністрів України.

25.04.2018 року, відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» і частини 18 статті 5 Закону № 3773-VІ Кабінетом Міністрів України, було прийнято постанову № 322, якою затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що посвідка на тимчасове проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до пункту 7 Порядку обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання.

Згідно із пунктом 41 Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов’язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 35 і 36 того Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи. Пошук в Реєстрі інформації щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися). До запровадження органами реєстрації внесення до Реєстру відомостей про місце проживання особи в установленому законодавством порядку відомості про реєстрацію місця проживання, які подаються іноземцем або особою без громадянства, перевіряються за даними обліку територіального органу ДМС.

Абзацом 6 пункту 36 Порядку встановлено, що, у разі необхідності підтвердження інших відомостей про іноземця або особи без громадянства або дійсності поданих ними документів, надсилаються запити до відповідних державних органів або їх територіальних органів (підрозділів), які надають відповідь протягом трьох робочих днів з дня надходження такого запиту.

Як було зазначено вище, на виконання вимог Порядку, УДМС України в Чернігівській області було надіслало лист № 7401.5-11313/74.2-18 до Управління стратегічних розслідувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - УСР ГУНП в Чернігівській області) із проханням повідомити про наявність або відсутність підстав для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання громадянину Грузії ОСОБА_1.

07.12.2018 року від УСР ГУНП в Чернігівській області до УДМС України в Чернігівській області надійшов лист № 97/124/52/01/2018, в абз. 2, 3 якого було зазначено наступне: «Проведеною перевіркою було встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння тяжких, корисливих злочинів, вказаний іноземець був затриманий та притягувався до кримінальної відповідальності: 29.01.2015 працівниками Чернігівського відділення поліції Чернігівського ВПГУДМС в Чернігівській області за скоєння злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжка), 22.06.2015 працівниками Чернігівського ВП ГУДМС в Чернігівській області за скоєння злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (незаконне поводження зі зброєю та бойовими припасами), 18.04.2018 року працівниками Чернігівського відділення поліції Чернігівського ВП ГУДМС в Чернігівській області за скоєння злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Пунктом 42 Порядку визначено, що рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні.

Пункт 45 Порядку визначає, що після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні.

Відповідно до підпункту 61 Порядку територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, в тому числі, якщо отримано від Національної поліцій СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров’ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

Колегія суддів наголошує, що необґрунтованими є доводи позивача щодо того, що на даний час не має вироку суду щодо визнання позивачем обвинуваченим, наявність відкритого кримінального провадження не може бути підставою, на переконання заявника, для відмови у видачі посвідки на тимчасове проживання, з огляду на те, що диспозицією вищевказаної статті передбачено обов’язкову відмову іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі якщо отримано від Національної поліцій СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров’ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, тобто наявність вироку у кримінальній справі не є обов’язковою підставою для прийняття рішення про відмову, достатньо наявності інформації про протиправні дії заявника, що в межах даних відносин було встановлено лист № 97/124/52/01/2018 та інформацією, що міститься в базі даних «Армор».

Згідно із пунктом 62 Порядку, копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п ‘ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні.

18.12.2018 року позивачу особисто під підпис було видано копію оскаржуваного рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності рішення УДМС України в Чернігівській області від 18.12.2018 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину Грузії ОСОБА_1, як такого, що прийнято на підставі та у межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв’язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року – без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року – без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Л.О.Костюк

А.Г.Степанюк

Повний текст виготовлено 14 травня 2019 року.