Справа № 334/1738/16-а (2-а/334/124/16)
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2019 року

Київ

справа №334/1738/16-а (2-а/334/124/16)

адміністративне провадження №К/9901/11461/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Запорізької митниці Державної фіскальної служби на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 08.06.2016 (суддя Нікітенко Н.П.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2017 (головуючий суддя Семененко Я.В., судді: Бишевська Н.А., Добродняк І.Ю.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізької митниці ДФС в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Запорізької митниці ДФС у справі про порушення митних правил від 24.03.2015 №0045/11200/15, згідно якої його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 08.06.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2017, позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій відповідач оскаржив їх у касаційному порядку. У касаційній скарзі митний орган просить скасувати постанову суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанції, прийняти у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування касаційної скарги Запорізька митниця ДФС посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального і матеріального права. Відповідач вказує на те, що судами не вжито заходів щодо з`ясування всіх обставин у справі. Як вважає митний орган, неправильна класифікація позивачем товару за кодом згідно Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД), яка зазначена в декларації, направлена на заниження митних платежів, що створює склад правопорушення, позивач вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Позивач правом подання заперечень на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 13.05.2019 попередній розгляд справи призначено на 14.05.2019.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.02.2015 на митну територію України на підставі товаросупровідних документів з Китаю було переміщено товар - «Стевія лист (сушені), вага нетто - 7200 кг., вартістю 29520 доларів США.

15.01.2015 декларант НПКО «ТАТА» ОСОБА_1 надав документи до митного оформлення вищезазначеного товару. У графі 33 МД було вказано код УКТ ЗЕД зі ставкою мита 2%.

23.02.2015 посадовою особою Запорізької митниці ДФС було винесене рішення КТ-105-2015, згідно якого товар повинен класифікуватися за кодом УКТ ЗЕД 121299950, ставка мита 15%. Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання від 25.02.2015 №08-70-25-20/286 недоплата митних платежів складає 125969,19грн.

Постановою від 24.03.2015 у справі про порушення митних правил, митний орган застосував до позивача штраф у розмірі 300 відсотків недоплачених митних платежів - 377907,57грн., кваліфікуючи дії позивача за статтею 485 Митного кодексу України. Як зазначається у постанові про порушення митних правил, декларантом ПП «НПКО «ТАТА» ОСОБА_1 було вчинено дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку що позивачем не було подано митному органу неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. При цьому, сам по собі факт невірного визначення коду товару за УКТ ЗЕД, за умови неподання декларантом неправдивих відомостей , не створює склад правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 458 Митного кодексу України (далі - МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що на митну територію України в зоні діяльності Південої митниці в контейнері MSCU №6083842 на підставі товаросупровідних документів: коносамент №MSCUOY290820 від 25.12.2014, інвойс №AD 9026772 від 09.12.2014, згідно контракту від 27.11.2014 №178, укладеного між ПП «НПКО «ТАТА» та компанією «ANHUI TEA IMPORT AND EXPORT CO.LTD» з Китаю було переміщено товар - «Стевія лист (сушені), сушені листя стевії не містять ніяких домішок та використовуються для приготування трав`яного чаю» вага нетто - 7200кг., вартістю 29520 доларів США.

15.01.2015 декларант НПКО «ТАТА» ОСОБА_1 надав документи до митного оформлення вищезазначеного товару. Митній декларації було присвоєно номер 112050000/2015/002235. У графі 33 МД було вказано код УКТ ЗЕД зі ставкою мита 2%.

23.02.2015 посадовою особою відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Запорізької митниці ДФС було винесене рішення КТ-105-2015, згідно якого товар повинен класифікуватися за кодом УКТЗЕД 121299950, ставка мита 15%, опис товару «частини рослин сушені: листя стевії Stevia Leaf (сушені). Ботанічна назва - лист стевії медової (Stevia Rebaudiana Bertoni). Сушені листя стевії використовуються для приготування травяного чаю та сиропів, не містять домішок». Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання від 25.02.2015 №08-70-25-20/286 недоплата митних платежів складає 125969,19грн.

У відповідності до Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428, УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-УІІ, що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

Таким чином, порушення митних правил можливе за умови відображення в митній декларації характеристик товару, що є йому невластивими, за критеріями, визначеними для такого товару Законом України «Про митний тариф України». Листя стевії безпосередньо не визначено в жодній групі розділу 2 УКТ ЗЕД.

Визначаючи код товару, ОСОБА_1 керувався пунктом 4 «Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД» відповідно до умов якого: товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

13.03.2015 на підставі рішення про визначення коду товару ОСОБА_1 подав нову митну декларацію №112050000/2015/003611, у якій було зазначено новий, визначений відповідачем код УКТЗЕД № зі ставкою мита у розмірі 15%. У зазначеній декларації містилась відмітка в графі 31, що вона подана на підставі Рішення КТ-105-2015.

Зміна коду товару призвела до нарахування митних платежів, які були у повному обсязі сплачені ПП НПКО «ТАТА» під час розмитнення товару.

Слід зазначити, що і позивач і відповідач визначаючи код товару згідно УКТ ЗЕД віднесли товар до 2 розділу «Продукти рослинного походження», але до різних груп.

Аналізуючи зміст нормативного регулювання спірних правовідносин є підстави погодитися з висновками судів попередніх інстанцій про те, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого статтею 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

За встановлених в цій справі обставин касаційний суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар) сам факт неправильного визначення коду згідно з УКТ ЗЕД (який декларант вказав на основі наявних в нього товаросупровідних документів, не маючи можливості при декларуванні перевірити достовірність цих відомостей з фактично поставленим товаром), не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до статті 485 МК України.

За таких обставин, судами попередніх при винесенні судових рішень виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Згідно частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Запорізької митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 08.06.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

.......................

.......................

.......................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду