Справа № 569/6915/19
Суддя: Гордійчук І. О.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6915/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Львівській області про скасування постанови серії НК F544693 від 02.04.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

08.04.2019 року позивач звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 255 грн., у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК F544693 від 02.04.2019 року.

В обґрунтуванні позову зазначає, що постанова не відповідає обставинам справи, правил дорожнього руху не порушував, оскільки рухався з дозволеною швидкістю 58 км/год. Зазначає, що інспектор проводив виміри швидкості в обох напрямках руху та тримаючи пристрій у руці біг на зустріч позивачу, зокрема не було надано для огляду фіксацію правопорушення, пояснення про те, що автомобіль позивача обігнав інший автомобіль та те що позивач рухався в потоці інших транспортних засобів не були взяті працівником поліції до уваги, також поліцейський відмовився заслухати пояснення свідка, який перебував на той час в автомобілі. Також зазначає, що пристрій, яким поліцейський здійснював фіксацію - нібито порушення правил дорожнього руху, не сертифікованим в Україні

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідач в судове засідання не зFявився, своїм правом на подання відзиву не скористався. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Докази по даній справі не надав, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки ч.1 ст.286 КАС України встановлено стислі строки розгляду адміністративної справи з приводу рішень субFєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (десять днів з дня відкриття провадження у справі), а згідно ч. 3ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що інспектором В1РУБ1УПП у а/о ДПП лейтенантом ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК F544693 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 255 грн. за правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. Мотивуючи тим, що 02.04.2019 року ОСОБА_1 об 11 год. 02 хв. на автодорозі Київ-Чоп 558 км., керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 79 км./год. при цьому перевищив допустиму швидкість 29 км./год., чим порушив 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалася приладом TruCam тс030750.

Відповідно частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року F 1306(надалі F Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року F14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Нормами ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Відповідно до ч.1ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в адміністративному позові.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субFєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субFєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субFєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субFєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Львівській області про скасування постанови серії НК F544693 від 02.04.2019 року- задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії НК F544693 від 02.04.2019 року винесену інспектором В1РУБ1УПП у а/о ДПП лейтенантом ОСОБА_2, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП - скасувати. Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону F 2147 F VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Львівській області, м.Львів вул.Перфецького буд.19.

Суддя І.О.Гордійчук