Справа № 181/408/19
Суддя: Юр'єв О. Ю.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 181/408/19
Провадження № 2-а/181/4/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2019 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юр`єва О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Межівського ВП старшого лейтенанта поліції Свєчнікова Юрія Олексійовича, третя особа: Межівське ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до інспектора СРПП Межівського ВП старшого лейтенанта поліції Свєчнікова Юрія Олексійовича, третя особа: Межівське ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що постановою інспектора СРПП Межівського ВП старшого лейтенанта поліції Свєчнікова Ю.О. серії НК №859007 від 13 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на неї було накладено стягнення по ч.1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 гривень. Так відповідно до вказаної постанови, 13 жовтня 2018 року в смт. Межова о 12 годині 50 хвилин вона керуючи автомобілем ВАЗ-219010, який належить ОСОБА_2 (так зазначено у постанові) номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Грушевського здійснила зупинку в зоні дії д/з 3.34., чим порушила 33 р. ПДР України, тим самим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. В постанові зазначено, що вона відмовилася від її підпису та отримання копії постанови. Запис у постанові виконаний інспектором патрульної поліції без свідків. Розгляд адміністративної справи про накладення на неї адміністративного стягнення не проводився. Рекомендованим листом постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі їй направлено не було. Про накладення на неї адміністративного стягнення вона довідалася у Межівському відділі ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження та отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, яке вона отримала 25 березня 2019 року. Протокол про адміністративне правопорушення не складався. Правил дорожнього руху вона не порушила. Правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не було зафіксоване в автоматичному режимі та не була проведена фотозйомка, а також відеозапис з нагрудної камери інспектора відсутній. Свідки відсутні.

Позивач просить суд постанову інспектора СРПП Межівського ВП старшого лейтенанта поліції Свєчнікова Юрія Олексійовича серія НК №859007 від 13.10.2018 року про накладення на неї адміністративного стягнення по ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 255 визнати незаконною та скасувати; провадження по адміністративній справі закрити, відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання на 02 травня 2019 року.

Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Межівське ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, та судовий розгляд справи відкладено на 16 травня 2019 року.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст. 175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з неявкою сторін, згідност.ст.229, ч.3 ст. 193 КАС України, суд розглядає справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження; фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази, суд дійшов до наступного висновку.

Постановою серії НК №859007 від 13 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі прийнятою інспектором СРПП Межівського ВП старшим лейтенантом поліції Свєчніковим Ю.О., Василенко Л ОСОБА_3 О. була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, за те, що 13 жовтня 2018 року в смт. Межова о 12 годині 50 хвилин вона керуючи автомобілем ВАЗ-219010, який належить ОСОБА_2 (так зазначено у постанові) номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Грушевського здійснила зупинку в зоні дії д/з 3.34., чим порушила 33 р. ПДР України.

Як вбачається з матеріалів справи, про існування постанови ОСОБА_1 стало відомо лише 25 березня 2019 року, у Межівському відділі ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження та отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується довідкою Межівського РВ ДВС Дніпропетровського ГТУЮ в Дніпропетровській області №77 від 15.04.2019 року.

Згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених; законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається як протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон № 580-VIII) та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою, другою і третьою статті 122, розглядають органи Національної поліції.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, а також за положеннями ч.2 ст.258 КУпАП, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Також, за приписами ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, проте будь-яких доказів в підтвердження вини позивача відповідачем при розгляді справи не надано, як і не надано до суду заперечень проти заявленого позову.

В оскаржуваній постанові не міститься відомостей про доручення до останньої доказів, в тому числі і тих, на підставі яких можна було б зробити висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачиться на її користь.

Таким чином, виконуючи обов`язок доказування, відповідач мав би надати докази вчинення позивачем інкримінованого останньому правопорушення, оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено судом, відповідач не виконав свого процесуального обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надавши на виконання ч. 2 ст. 77 КАС будь-яких інших доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, як і не надано і судом не досліджено жодних заперечень проти заявленого позову та викладених в ньому обставин, в т.ч. доказів порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 прийнята з порушенням норм чинного законодавства, а тому її слід визнати незаконною та скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України необхідно закрити.

Керуючись , ст. ст. 8, 10,12, 77, 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора СРПП Межівського ВП старшого лейтенанта поліції Свєчнікова Юрія Олексійовича (Дніпропетровська область, смт. Васильківка, вул. Першотравнева, 221), третя особа: Межівське ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (Дніпропетровська область, смт. Межова, вул. Сташкова, 54), про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити повністю.

Постанову інспектора СРПП Межівського ВП старшого лейтенанта поліції Свєчнікова Юрія Олексійовича серії НК №859007 від 13.10.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень - визнати незаконною та скасувати її.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. Ю. Юр`єв