Справа № 400/3013/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/3013/18
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Єщенка О.В., Коваля М. П.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (далі Центральне ОУПФУ м. Миколаєва Миколаївської області) звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Управління ДВС Головного ТУЮ у Миколаївській області) про скасування постанови відповідача від 15 листопада 2019 року ВП № 57481990 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 у справі № 814/169/18 пенсійний орган було зобовязано провести ОСОБА_1 доплату пенсії починаючи з 25 травня 2017 року. Управління провело перерахунок, але виплатило ОСОБА_1 лише частину суми, що підлягала виплаті згідно з перерахунком. Позивач зазначає, що решта виплат (різниця пенсії за минулі часи до 18.07.18) включена до відповідного реєстру. З 28 серпня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду " (далі - Порядок № 649), якою затверджено порядок та механізм погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у бюджеті ПФУ на цю мету. Отже, решта суми заборгованості буде виплачена ОСОБА_1 відповідно до Порядку № 649 у відповідності до встановленої черговості. На думку позивача, наявність у нього поважних обставин, які унеможливлюють виконання рішення суду, виключає застосування до нього штрафних санкцій за невиконання рішення суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог Центральному ОУПФУ м. Миколаєва Миколаївської області відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відсутність коштів в бюджеті не може бути для державного органу поважною причиною для невиконання судового рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Центральне ОУПФУ м. Миколаєва Миколаївської області подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що з 28 серпня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду ", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійний виплат за рішенням суду (далі - Порядок № 649). Відповідно до названого вище Порядку, перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті проводить в Пенсійному фонді України Комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. Отже, виплата донарахованої суми пенсії ОСОБА_1 буде проведена в Порядку № 649 після прийняття Комісією рішення про наявність підстав для виплати заборгованості за рішенням суду. Крім того, позивач вказує, що накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних відшкодувань.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту зясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року у справі № 814/169/18 зобов'язано Центральне ОУПФУ м. Миколаєва Миколаївської області здійснити розрахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів України № 622 від 14 вересня 2016 року «Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення 934,76 грн. як складової для визначення заробітку, з якого обчислюється розмір пенсії, згідно поданих довідок про заробітну плату з 25 травня 2017 року з виплатою різниці пенсії за минулий час.

На виконання рішення суду, Миколаївським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

23 жовтня 2018 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57481990 по примусовому виконанню виконавчого листа від 12 жовтня 2018 року у справі № 814/169/18. У постанові про відкриття виконавчого провадження держаним виконавцем зобовязано боржника (Центральне ОУПФУ м. Миколаєва Миколаївської області) виконати рішення суду протягом 10 робочих.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ від 15 листопада 2018 року, в рамках виконавчого провадження ВП № 57481990 по примусовому виконанню виконавчого листа від 12 жовтня 2018 року у справі № 814/169/18, винесено постанову про накладення на Центральне ОУПФУ м. Миколаєва Миколаївської області штрафу у розмір 5100 грн.

Як вказано в постанові від 15 листопада 2019 року ВП № 57481990: "...Проведено перерахунок, однак сума коштів згідно перерахунку стягувачу - ОСОБА_1 в повному обсязі не виплачена".

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Законом України №1404-VIII від 2 червня 2016 року "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 6 Закону України № 1403-VIII від 2 червня 2016 року "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" встановлено, що систему органів примусового виконання рішень становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно п.1. Типового положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі ,затвердженого Наказом Мінюсту від 20.04.2016, № 1183/5 Відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Відділ) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, є структурним підрозділом та підпорядковується головним територіальним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне територіальне управління юстиції) через відповідні управління державної виконавчої служби Головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління).

Приписами ч.1-2 ст. 74 Закону України №1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин, а не за несвоєчасне його виконання. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання рішення суду.

Водночас, на час винесення постанови про накладення штрафу від 15 листопада 2018 року, рішення суду щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії було виконано Центральним ОУПФУ м. Миколаєва Миколаївської області та частково виплачено грошові кошти.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 28-2 від 22 грудня 2014 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 40/26485 (далі Положення № 28-2), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі забезпечують своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами).

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22 серпня 2018 року (далі Порядок №649) визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Пунктом 2 Порядку № 649 визначено, що боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

Згідно п.5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Приписами п. 6 Порядку № 649 передбачено, що перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Відповідно п. 8 Порядку № 649 комісія приймає одне з таких рішень:

- про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку;

- про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п'ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Як убачається матеріалами справи, на час винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу від 15 листопада 2018 року ВП №57481990, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року по справі № 814/169/18 пенсійним органом виконано добровільно та самостійно в порядку, встановленому на державному рівні в межах бюджетних асигнувань.

На виконання рішення суду Центральне ОУПФУ м. Миколаєва Миколаївської області проведено перерахунок ОСОБА_2, що підтверджується протоколом про перерахунок від 9 серпня 2018 року.

Розмір перерахованої пенсії склав 5624,16 грн..

Щодо виплати ОСОБА_2 різниці перерахованої пенсії за минулий час, апеляційний суд вважає зазначити про наступне.

Як вже було зазначено вище, 28 серпня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649, якою затверджено відповідний Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Пунктом 2 названого Порядку встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобовязання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджені постановою.

Центральне ОУПФУ м. Миколаєва Миколаївської області забезпечено виплату перерахованої пенсії за період після набрання рішення суду законної сили у розмірі 916,66 грн., що підтверджується розшифровкою - виплати по ОСОБА_1.

Крім того, позивачем забезпечується виплата пенсії у перерахованому розмірі щомісячно (а. с. 72).

Водночас, сума доплати за період до моменту набрання рішення законної сили у розмірі 5150,17 грн. ОСОБА_2 буде виплачена відповідно до Порядку № 649.

На виконання п. 3 вказаного Порядку, пенсійним органом забезпечено ведення реєстру та включення до нього заборгованості по ОСОБА_1 (а. с. 73-74).

Колегія суддів зазначає, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України, зокрема в Миколаївській області виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Крім того, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

При цьому висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній зокрема у постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року в справі № К/9901/1598/18 405/3663/13-а.

Верховний Суд України у своїх постановах (справи №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що позивачем виконано рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року по справі № 814/169/18 не в повному обсязі не з його вини, а за відсутності бюджетного фінансування, судова колегія дійшла висновку, що постанова про накладення штрафу на Центральне ОУПФУ м. Миколаєва Миколаївської області за невиконання рішення суду є необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Зважаючи на викладенні обставини, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що виразилось в неправильному застосуванні закону, у зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням постанови про задоволення позовних вимог Центрального ОУПФУ м. Миколаєва Миколаївської області.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області задовольнити.

Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 15 листопада 2019 року ВП № 57481990 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Коваль М.П. Єщенко О.В.