Справа № 522/18133/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 р.м. ОдесаСправа № 522/18133/17

Категорія: 5.5 Головуючий в І інстанції: Загороднюк В.І.

Дата та місце ухвалення рішення: 07.11.2017 р. м. Одеса

П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

за участю секретаря - Недашковської Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-15106» на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2017 року по справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» до Департаменту транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, Конкурсного комітету по визначенню перевізників на право перевезення пасажирів міськими маршрутами загального користування Департаменту транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Економінформ», про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс» звернулось до суду з адміністративним позовом до Департаменту транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, Конкурсного комітету по визначенню перевізників на право перевезення пасажирів міськими маршрутами загального користування Департаменту транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Економінформ», в якому позивач просив: визнати протиправним та скасувати рішення Конкурсного комітету Департаменту транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (затвердженого наказом Департаменту № 63 від 10.08.2017 року) по визначенню перевізників на право перевезення пасажирів міськими маршрутами загального користування, прийняте на засіданні конкурсного комітету 15 вересня 2017 року, оформленого протоколом № 2 засідання конкурсного комітету, в частині об'єкта конкурсу № 2 - автобусні маршрути загального користування № 9 «Просп. Олександрійський - вул. 25 Чапаївської дивізії» та № 223 «Приморський суд - 16-а ст. В. Фонтану» в частині допуску Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-15106» до участі у конкурсі по об'єкту № 2 та визнання переможцем конкурсу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-15106»; зобов'язати Департамент транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради повторно провести конкурс по визначенню перевізників на право перевезення пасажирів міськими маршрутами загального користування щодо визначення переможця по об'єкту конкурсу № 2 на підставі документів поданих претендентами на час проведення конкурсу 15.09.2017 року.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення конкурсного комітету Департаменту транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (затвердженого наказом Департаменту № 63 від 10.08.2017 р.) по визначенню перевізників на право перевезення пасажирів міськими маршрутами загального користування, прийняте на засіданні конкурсного комітету 15 вересня 2017 року, оформленого протоколом № 2 засідання конкурсного комітету, в частині об'єкта конкурсу № 2 - автобусні маршрути загального користування № 9 «Просп. Олександрійський - вул. 25 Чапаївської дивізії» та № 223 «Приморський суд - 16-а ст. В. Фонтану» в частині допуску ТОВ «АТП-15106» до участі у конкурсі по об'єкту № 2 та визнання переможцем конкурсу ТОВ «АТП-15106». Зобов'язано Департамент транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради повторно провести конкурс по визначенню перевізників на право перевезення пасажирів міськими маршрутами загального користування щодо визначення переможця по об'єкту конкурсу № 2 на підставі документів поданих претендентами на час проведення конкурсу 15.09.2017 р.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «АТП-15106» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з'ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм матеріального права.

Представником позивача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Також, представником відповідача - Департаменту транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради подані заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній просить залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-15106» без задоволення посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції не порушує прав апелянта, оскільки наказом Департаменту транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради від 02.10.2017 року № 77 відмовлено у введенні в дію рішення конкурсного комітету по об'єкту конкурсу № 2 (автобусні маршрути загального користування № 9 «Просп. Олександрійський - вул. 25 Чапаївської дивізії» та № 223 «Приморський суд - 16-а ст. В. Фонтану»), оформлене протоколом від 15.09.2017 року № 2, у зв'язку з поданням недостовірної інформації учасниками конкурсу.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.08.2017 року Департаментом транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради було видано наказ № 63 «Про проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування», яким було оголошено проведення конкурсу, затверджено умови конкурсу та склад конкурсного комітету.

Додатком № 1 до вказаного наказу є Умови конкурсу по визначенню перевізників на право перевезення пасажирів міськими автобусними маршрутами загального користування №№ 9, 100а, 108а, 124, 130, 141, 142а, 142л, 144, 145, 190, 197а, 200, 215, 223, 232а, 242 в м. Одесі.

Об'єкт конкурсу № 2 - автобусні маршрути загального користування № 9 «Просп. Олександрійський - вул. 25 Чапаївської дивізії» та № 223 «Приморський суд - 16-а ст. В. Фонтану».

Відповідно до умов конкурсу автобуси перевізників-претендентів на маршрути №№ 9, 223 мають відповідати наступним характеристикам: 19 і більше місць, Класу А. На маршрут № 223 додатково: 19 і більше місць, Класу А І, II. Крім того, кількість автобусів, що необхідна на маршрут № 9 становить 24 од. в роб. дні (20 - вих.), на маршрут № 223 - 5 од. в роб. дні (5 - вих.) та 1 в робочі дні (за іншим розкладом).

Також в умовах конкурсу зазначено, що перевізник має забезпечити не менш як один транспортний засіб, пристосований для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями.

11.08.2017 року в газеті Одеської міської ради «Думська площа» № 3 було опубліковано оголошення про те, що Організатор перевезень - Департамент транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради оголошує конкурс з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування, який відбудеться 15.09.2017 року.

У вказаному оголошенні розміщено інформацію про перелік об'єктів конкурсу, основні характеристики кожного об'єкту, обов'язкові та додаткові умови конкурсу, кінцевий строк прийняття документів для участі в конкурсі (до 05.09.2017 року), місце, дату та час початку проведення засідання конкурсного комітету, тощо.

КП «Одесміськелектротранс» виявило намір взяти участь у конкурсі, у зв'язку із чим, подало документи для прийняття участі в конкурсі по об'єкту конкурсу № 2 - автобусні маршрути загального користування № 9 «Просп. Олександрійський - вул. 25 Чапаївської дивізії» та № 223 «Приморський суд - 16-а ст. В. Фонтану». Крім того, в конкурсі по об'єкту № 2 приймало участь також ТОВ «АТП-15106».

15.09.2017 року Організатором перевезень - Департаментом транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради проведено конкурс з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Одеської міської ради, за результатами якого Конкурсним комітетом прийнято рішення, оформлене протоколом № 2 від 15.09.2017 року.

З даного протоколу засідання конкурсного комітету № 2 від 15.09.2017 року вбачається, що Конкурсний комітет вирішив визнати переможцем конкурсу за об'єктом № 2 претендента-перевізника - ТОВ «АТП- 15106». Також цим рішенням визначено претендента-перевізника КП «Одесміськелектротранс» перевізником, який посів друге місце по об'єкту конкурсу № 2.

Не погоджуючись із вказаним рішенням конкурсного комітету, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що у ТОВ «АТП-15106» в наявності була менша кількість автобусів, що відповідають обов'язковим умовам конкурсу для використання на маршруті, а також наявні автобуси, які не відповідають умовам конкурсу.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що ТОВ «АТП-15106» було подано недостовірну інформацію про рік випуску певних транспортних засобів.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення конкурсного комітету щодо визначення переможцем конкурсу ТОВ «АТП-15106».

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення вимог позивача щодо зобов'язання Департамент транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради повторно провести конкурс по визначенню перевізників на право перевезення пасажирів міськими маршрутами загального користування щодо визначення переможця по об'єкту конкурсу № 2 на підставі документів поданих претендентами на час проведення конкурсу 15.09.2017 року.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній, приймаючи оскаржуване рішення, та вважає, що доходячи висновку щодо наявності підстав для задоволення заявлених позивачем вимог суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що оскаржуване рішення порушує права позивача з огляду на викладене.

Відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів).

На конкурс виносяться маршрути із затвердженими паспортами.

Визначення кандидатури автомобільного перевізника для роботи на міжнародному автобусному маршруті загального користування здійснюється на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування визначається затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.12.2008 року Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - Порядок № 1081 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно підпункту 1 пункту 12 вказаного Порядку № 1081 конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію.

Достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу (пункт 37 Порядку № 1081).

Згідно пункту 41 Порядку № 1081 під час проведення конкурсу представники організатора та органів державного контролю, які входять до складу конкурсного комітету, відповідно до їх компетенції надають інформацію про діяльність перевізника-претендента. Представники органів державного контролю несуть персональну відповідальність за достовірність поданої інформації відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 49 Порядку № 1081 рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу, а також перевізника-претендента, який за результатами розгляду посів друге місце, оголошується перевізникам-претендентам під час конкурсу, у 10-денний строк оформляється протоколом, який підписується присутнім головою або заступником голови та секретарем конкурсного комітету, і подається організатору.

При цьому, згідно вимог п. 51 Порядку № 1081 рішення конкурсного комітету щодо визначення переможця конкурсу вводяться в дію наказом (постановою або іншим розпорядчим документом) організатора протягом не більш як 30 робочих днів з дня проведення конкурсу.

За правилами пп. 1 п. 55 цього ж Порядку № 1081 організатор має право прийняти рішення про відмову у введенні в дію рішення (чи його окремої частини) конкурсного комітету за окремими об'єктами конкурсу: у разі надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання перевізником-претендентом, який за результатами конкурсу визнаний переможцем конкурсу, недостовірної інформації; у разі надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання перевізником-претендентом, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, недостовірної інформації.

З матеріалів справи вбачається, що 15.09.2017 року Організатором перевезень - Департаментом транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради проведено конкурс з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Одеської міської ради, за результатами якого Конкурсним комітетом прийнято рішення, оформлене протоколом № 2 від 15.09.2017 року.

Згідно вказаного протоколу № 2 від 15.09.2017 року, Конкурсний комітет вирішив визнати переможцем конкурсу за об'єктом № 2 претендента-перевізника - ТОВ «АТП-15106», а претендента-перевізника КП «Одесміськелектротранс» перевізником, який посів друге місце по об'єкту конкурсу № 2.

Поряд з цим, вирішуючи справу, судом першої інстанції помилково не враховано, що наказом Департаменту транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради від 02.10.2017 року № 77 відмовлено у введенні в дію рішення Конкурсного комітету по об'єкту конкурсного № 2 (автобусні маршрути загального користування № 9 «Просп. Олександрійський - вул. 25 Чапаївської дивізії» та № 223 «Приморський суд - 16-а ст. В. Фонтану»), оформлене протоколом від 15.09.2017 року № 2, у зв'язку із надходженням інформації, що підтверджує факт подання перевізником-претендентом ТОВ «АТП- 15106», який за результатами конкурсу визнаний переможцем конкурсу, недостовірної інформації.

Тобто, станом на момент прийняття рішення судом першої інстанції, рішення Конкурсного комітету щодо визначення переможцем конкурсу по об'єкту № 2 щодо вказаних маршрутів, оформлене протоколом від 15.09.2017 року № 2, не було чинним, відповідачем відмовлено у введенні його в дію.

Також, під час апеляційного розгляду справи колегією суддів встановлено, що вказаний наказ Департаменту транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради від 02.10.2017 року № 77 про відмову у введенні в дію оскаржуваного рішення Конкурсного комітету, оформлене протоколом від 15.09.2017 року № 2, було оскаржено в судовому порядку та рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2018 року у справі № 522/21347/17 у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування цього наказу відмовлено.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 09.01.2019 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не створює для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжує для нього будь-яких обов'язків.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України, в Рішенні від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004, дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Звідси, поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «право» має один і той же зміст.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення саме суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи, що звернулась із позовом.

Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 15.12.2015 року у справі № 800/206/15.

Таким чином, у спірних правовідносинах підлягають встановленню обставини щодо порушення прав позивача, у даній справі необхідно встановити чи порушені права позивача саме суб'єктом владних повноважень у сфері публічно-правових відносин прийняттям свого рішення.

Також, колегія суддів зазначає, що у контексті наведених приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, проте обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу.

Враховуючи покладені КАС України завдання адміністративного судочинства, що полягають, зокрема, у захисті порушених прав, свобод або інтересів особи, слід зазначити, що реалізація покладених завдань можлива лише за умови, що права, свободи та інтереси позивача є порушеними, оскільки чинне законодавство не передбачає можливості захисту в адміністративному судочинстві прав без встановлення такого порушення.

Право на захист є самостійним суб'єктивним правом, яке з'являється у власника прав лише в момент їх порушення або оспорювання та реалізується в межах охоронюваних правовідносин, які при цьому виникли.

При цьому, обґрунтованість вимог позивача має ґрунтуватися на наявності спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між позивачем та контролюючим органом, протиправні дії якого, на суб'єктивну думку позивача, порушили його право. Факт порушення права позивача та, як наслідок, наявність спірних правовідносин потребують доведення та встановлення в ході судового розгляду справи.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що наказом Департаменту транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради від 02.10.2017 року № 77 відмовлено у введенні в дію оскаржуваного рішення Конкурсного комітету, оформлене протоколом від 15.09.2017 року № 2, та правомірність прийняття цього наказу встановлена рішенням суду, що набрало законної сили, тобто, станом на момент прийняття рішення судом першої інстанції оскаржуване рішення Конкурсного комітету не було чинним та відповідно це рішення не створює для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, та не породжує для нього будь-яких обов'язків, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було підстав для задоволення заявленого позову.

Також, доходячи наведених висновків про відсутність підстав для задоволення заявленого позову щодо вимог позивача про зобов'язання Департамент транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради повторно провести конкурс по визначенню перевізників на право перевезення пасажирів міськими маршрутами загального користування щодо визначення переможця по об'єкту конкурсу № 2 на підставі документів поданих претендентами на час проведення конкурсу 15.09.2017 року колегія суддів зазначає наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Статтею 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що організацію проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Вказане в сукупності дає підстави суду апеляційної інстанції дійти до висновку, що питання проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування, а також затвердження умов проведення такого конкурсу відносяться до виключної компетенції відповідача.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у суду відсутні підстави для зобов'язання відповідача повторно провести конкурс по визначенню перевізників на право перевезення пасажирів міськими маршрутами загального користування щодо визначення переможця по об'єкту конкурсу № 2 на підставі документів поданих претендентами на час проведення конкурсу 15.09.2017 року.

Зазначені обставини помилково не були враховані судом першої інстанції.

Крім того, колегією суддів встановлено, що при розгляді даної справи судом першої інстанції були допущенні порушення норм процесуального права, що є обов'язковою підставою для скасування постановленого судом рішення.

Так, згідно п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2017 року визнано протиправним та скасовано рішення конкурсного комітету Департаменту транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (затвердженого наказом Департаменту № 63 від 10.08.2017 р.) по визначенню перевізників на право перевезення пасажирів міськими маршрутами загального користування, прийняте на засіданні конкурсного комітету 15 вересня 2017 року, оформленого протоколом № 2 засідання конкурсного комітету, в частині об'єкта конкурсу № 2 - автобусні маршрути загального користування № 9 «Просп. Олександрійський - вул. 25 Чапаївської дивізії» та № 223 «Приморський суд - 16-а ст. В. Фонтану» в частині допуску ТОВ «АТП-15106» до участі у конкурсі по об'єкту № 2 та визнання переможцем конкурсу ТОВ «АТП-15106», а також зобов'язано Департамент транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради повторно провести конкурс по визначенню перевізників на право перевезення пасажирів міськими маршрутами загального користування щодо визначення переможця по об'єкту конкурсу № 2 на підставі документів поданих претендентами на час проведення конкурсу 15.09.2017 р.

Тобто, судом першої інстанції визнано протиправним та скасовано рішення щодо визначення ТОВ «АТП-15106» переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування.

Проте, ТОВ «АТП-15106» не було залучено судом першої інстанції до участі у справі, що свідчить про те, що судом першої інстанції прийнято рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі та є обов'язковою підставою для скасування цього рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-15106» - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2017 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» до Департаменту транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, Конкурсного комітету по визначенню перевізників на право перевезення пасажирів міськими маршрутами загального користування Департаменту транспорту, зв'язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Економінформ», про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 20.05.2019 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька