Справа № 420/1582/19
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1582/19
УХВАЛА

20 травня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Єфіменко К.С., , розглянувши у приміщенні суду заяву ОСОБА_1 від 13.05.2019 року (вхідний №16887/19) про відвід судді Андрухіву В.В. від участі в розгляді справи №4205/1582/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, в якому просить: визнати неправомірними дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності; - зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві розглянути заяву ОСОБА_1 у відповідності до Закону України "Про звернення громадян"; - стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві понесені ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду в розмірі 500000 грн.

Ухвалою судді від 08.04.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого засідання на 08 травня 2019 року об 11.00 год.

У підготовчому засіданні 08.05.2019 року позивач заявив відвід головуючому по справі через відмову суду у клопотанні про допит в якості свідка в.о. директора ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_2, і оскільки процесуальний закон вимагає подання письмової заяви про відвід позивач попросив оголосити на тиждень перерву для подання такої заяви.

За клопотанням позивача суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 17.05.2019 року до 09 год. 15 хв., з урахуванням можливості організації участі позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції, для подачі позивачем письмової заяви про відвід.

13.05.2019 року ОСОБА_1 подав до канцелярії суду заяву про відвід судді Андрухіва В.В. від розгляду справи № 420/1582/19.

У підготовче засідання 17.05.2019 року на 09 год. 15 хв. позивач не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд ухвалив про проведення даного судового засідання за відсутності позивача.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що як витікає з отриманого відзиву відповідача на позов за підписом в.о. директора ОСОБА_2 , дії відповідача виявляються не тільки неправомірними, а насамперед по своїй суті ганебно-зухвалими та такими, що суперечать його величі Законам України "Про звернення громадян" та "Про державне бюро розслідувань". В наданому та залученому до матеріалів справи відзиві в.о. директора відповідача ОСОБА_2 стверджує, що відповідач не є належним відповідачем у даній адміністративній справі, а тому не має відповідати за пред`явленим позовом. Але водночас до відзиву додана копія відповіді від 13.03.2019 року за підписом означеної посадової особи на звернення позивача, згідно якої за результатом розгляду заяви вжиті заходи щодо перевірки інформації, викладеної у зверненні, в ході яких не встановлено підстав для застосування заходів дисциплінарного впливу до начальника другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м.Миколаєві Власюка О.Є. Таким чином, в.о. директора відповідача ОСОБА_2 в одному документі (відзив) спочатку стверджує, що згідно ст.48 КАС України не має відповідати за позовом, а згідно додатку до позову від 13.03.2019 року № 07/648-19 вих надає відповідь, що звернення у дійсності розглянуто відповідачем, та відсутні підстави для застосування заходів дисциплінарного впливу. Тобто відповідачем водночас надана відповідь про неможливість задовольнити головну вимогу адміністративного позову ОСОБА_1 Далі у відзиві відповідач повідомляє, що матеріали перевірки інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_1 від 23.02.2019 року були направлені 18.04.2019 року за вих..№ 11/07-3307-19 для розгляду, відповідно до вимог чинного законодавства. Але згідно вимог чинного законодавства Дисциплінарна комісія у складі відповідача не передбачена Законом України "Про державне бюро розслідувань", тобто відсутня. Тоді на яких підставах і які посадові особи відповідача у порушення вказаного Закону розглядали заяву позивача від 23.02.2019 року та чому у відповідності до ст.7 Закону України "Про звернення громадян", внаслідок того, що порушені питання не входять до повноважень відповідача, звернення не було скеровано у термін не більше п`яти днів за належністю відповідному органу. Враховуючи викладені обставини, позивач робить висновок, що в.о. директора ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, коли їй потрібно стверджує одне, а потрібно інакше - в одному і тому самому документі стверджує прямо протилежне.

За таких обставин, вказує позивач у заяві про відвід, він заявив клопотання про обов`язковий виклик в.о. директора відповідача на наступне судове засідання по справі для надання пояснень по суті своєї зухвало-злочинної діяльності та вирішення питання про можливість подальшого перебування на посаді. Проте, як вважає позивач, до своєї ганьби і сорому, суддя Андрухів В.В. без жодних на те підстав зухвало-ганебно відмовив у задоволенні його (позивача) обґрунтованого клопотання. Внаслідок зухвало-ганебних дій судді Андрухіва В.В. виникає питання, яким чином "добродій" збирається розглядати справу, де в.о. директора відповідача безкарно творить беззаконня, перекручує не тільки факти, а навіть вимоги Законів України.

Як вказує у заяві позивач, внаслідок вищевикладеного він вважає, що суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В. не може чесно і неупереджено, належним чином розглянути справу № 420/1582/19, у зв`язку з чим, на підставі низки вищевикладених обґрунтованих фактів та незаперечних доказів ним знущання на позивачем, на підставі ч.1 п.4 ст.36 КАС України, позивач надає відвід судді Андрухіву В.В.

Ухвалою суду від 17.05.2019 року провадження по справі було зупинено та справу передано на розподіл для вирішення питання про визначення судді, який буде розглядати заяву про відвід.

17.05.2019 року справа передана розгляд судді Одеського ОАС Єфіменку К.С.

Розглянувши вказану заву та матеріали справи в приміщенні суду без виклику сторін, суддя вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження по справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підстави для відводу судді встановлені ст.ст.36,37 КАС України.

Судом встановлено, що судовому засіданні 08.05.2019 року позивач взяв участь в режимі відеоконференції.

В цьому судовому засіданні, ухвалою суду, постановленою у підготовчому засіданні без видалення до нарадчої кімнати, суд відмовив у клопотанні позивача про виклик до суду для допиту в якості свідка в.о. директора ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_2 Дана ухвала суду була мотивована тим, що надаючи відповідь на заяву позивача, та подаючи до суду відзив на позовну заяву, в.о. директора ОСОБА_2 діяла як керівник ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, яке є відповідачем по справі, а тому підстав для допиту в.о. директора відповідача ОСОБА_2 в якості свідка щодо викладених у листі від 13.03.2019 року відомостей суд не вбачав.

Приймаючи таке рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.159 КАС України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву

Тобто, відзив відповідача на позов є однією з заяв по суті справи.

Відповідно до ч.1 ст.162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Приписами ч.1 ст.163 КАС України передбачено право позивача подати відповідь на відзив, у якій позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотивів їх визнання або відхилення.

Відповідно до ч.1 ст.164 КАС України, у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів та мотиви їх визнання або відхилення.

З наведених норм процесуального закону вбачається, що пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотивів їх відхилення мають викладатися позивачем у відповіді на відзив, а не спростовуватися шляхом допиту в якості свідка особи, яка підписала відзив на позов.

Таким чином, суд, відмовляючи позивачу у його клопотання щодо допиту свідка, навів відповідну аргументацію свого рішення.

ОСОБА_1 у заяві про відвід зазначаючи про дії судді у якості підстав для відводу фактично висловлює свою незгоду з процесуальними рішення суду під час розгляду його клопотання про допит особи в якості свідка.

Частиною 4 ст.36 КАС України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Окрім того, суд зазначає, що незгода позивача з порядком прийняття або суттю прийнятим судом рішенням по його клопотанню, може бути відображена ним в апеляційній чи касаційній скарзі по цій справі та відповідним судом може бути надана правова оцінка цьому рішенню суду.

Таким чином, оскільки викладені обставини в обґрунтування відводу не свідчать про наявність підстав для відводу судді, заява про відвід судді є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.31,36,39,40 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 від 17.05.2019 року (вхідний №16887/19) про відвід судді Андрухіву В.В. від участі в розгляді справи №420/1582/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Єфіменко К.С.