Справа № 1.380.2019.001844
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001844
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання неправомірним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення від 25.03.2019 року відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №2 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати позивачу до пільгового стажу період роботи з 01 серпня 1985 року по 26 березня 1997 року включно та призначити пенсію за віком на пільгових умовах на підставі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити нарахування щомісячної пенсії на пільгових умовах починаючи з 28 січня 2019 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у період з 01 серпня 1985 року по 26 березня 1997 року включно працював у виробництві переробки нафти і газу на Дрогобицькому АТ «НПК-Галичина» при Дрогобицькому «Спецрембудуправлінні» на посаді слюсара по ремонту і обслуговуванню технологічних установок про що свідчать відповідні записи у трудовій книжці.

В лютому 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за віком за Списком №2, проте рішенням від 25 березня 2019 року йому було відмовлено в призначенні пільгової пенсії у зв`язку з відсутністю окремих документів. Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, оскільки оригінал наданої ним довідки від 20.12.2004 року, вих.№ 1/191, яка уточнює особливий характер роботи або умови, необхідні для призначення пільгової пенсії у сукупності з іншими поданими відповідачу при зверненні за призначенням пенсії документами, підтверджують необхідний стаж роботи повний робочий день у виробництві та на посаді і дають право на призначення пільгової пенсії.

Щодо такої підстави відмови, зазначеної в рішенні відповідача, як відсутності у довідці від 20.12.2004 року, вих.№ 1/191, виданої ВАТ Дрогобицьким «Спецрембудуправління» посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, а не на постанову Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1956 року № 11173, як зазначено в довідці зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» станом на час оформлення вищевказаної довідки в грудні 2014 року вже втратила свою чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року.

Позивач вказує, що підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог. Зазначає, що окремі недоліки не записів не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Позивач вважає, що для призначення пенсії наявні всі необхідні підстави, а відтак відмова відповідача ґрунтується не на положеннях чинного законодавства, що порушує його права на пенсійне забезпечення.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що законних підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на даний час немає, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж, який у позивача становить 8 років 2 місяці 20 днів.

Відповідач зазначає, що пільгова довідка, видана ВАТ Дрогобицьким «Спецрембудуправління» від 20.12.2004 року, вих.№ 1/191 повинна містити посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, а не як зазначено у вищевказаній довідці на постанову Кабінету Міністрів України від 22.08.1956 року №1173.

Також вказує на те, що наданий позивачем архівний витяг з наказу від 30.07.1985 №40-к про прийняття ОСОБА_1 з 01.08.1985 року слюсарем по ремонту і обслуговуванню техн. установок 3-го розряду та від 26.03.1997 №20-к, в якому зазначено, що ОСОБА_1 слюсаря по ремонту техн. обладнання 4 розряду звільнено з роботи по переводу в ТОВ «Універсал» згідно ст. 36 П-5 Кодексу законів про працю України, а також особова карта №183 ОСОБА_1 . з ДСРБУ, завірені відділом міського архіву виконкому Дрогобицької міської ради не підтверджують зайнятість позивача на пільгових роботах повний робочий день за період роботи з 01.08.1985 року по 26.03.1997 року у виробництві переробки нафти і газу на Дрогобицькому «Спецрембудуправлінні», а інших документів, які підтверджували б пільговий характер роботи позивачем не надано.

У зв`язку з наведеним у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 18 квітня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №2 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25.03.2019 року № 1163/03.03-36 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення». Підстави відмови, зазначенні в рішенні наступні:

Пільгова довідка та посада зазначена в довідці від 20.12.2004 № 1/191, виданій «Спецрембудуправлінням» повинні містити посилання на постанову КМУ від 11 березня 1994р. №162, а не як зазначено у вищевказаній довідці (постанова КМУ №1173 від 22.08.1956р.

Наданий позивачем архівний витяг з наказу від 30.07.1985 №40-к про прийняття ОСОБА_1 з 01.08.1985 року слюсарем по ремонту і обслуговуванню техн. установок 3-го розряду та від 26.03.1997 №20-к, в якому зазначено, що ОСОБА_1 слюсаря по ремонту техн. обладнання 4 розряду звільнено з роботи по переводу в ТОВ «Універсал» згідно ст. 36 П-5 Кодексу законів про працю України, а також особова карта №183 ОСОБА_1 . з ДСРБУ, завірені відділом міського архіву виконкому Дрогобицької міської ради не підтверджують зайнятість позивача на пільгових роботах повний робочий день за період роботи з 01.08.1985 року по 26.03.1997 року у виробництві переробки нафти і газу на Дрогобицькому «Спецрембудуправлінні», а інших документів, які підтверджували б пільговий характер роботи позивачем не надано.

Враховуючи викладене, підстав для зарахування періоду роботи з 01.08.1985 по 26.03.1997 згідно довідки ВАТ «Спецрембудуправління» до пільгового стажу немає.

Предметом спору у даній справі є оцінка: наявності у позивача необхідного стажу роботи у шкідливих умовах праці для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та правомірності рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 цього ж Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналіз вищенаведених норм законодавства вказує, що для зарахування певної роботи із шкідливими і важкими умовами праці до пільгового стажу передусім потрібно підтвердити, що виконання цієї роботи дає право на пільгову пенсію, тобто що виконані всі умови, зазначені в статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме:

- зайнятість у шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня (час простою, відпустки без збереження заробітної плати, тощо до пільгового стажу не зараховуються),

- що виконувана робота відповідає Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України,

- підтвердження пільгової роботи результатами атестації робочих місць. Судом із долученої до матеріалів справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 встановлено, що загальний трудовий стаж ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) станом на 06.02.2019 року складає більше 38 років, з них більше 19 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зокрема, у період з 01.08.1985 р. по 26.03.1997 р. на посаді слюсара по ремонту і обслуговуванню технологічних установок та в період з 11.06.2009 р. по 30.08.2017 р. на посаді ізолювальника, що дає позивачу право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки такі посади включені до Списку № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Суд зазначає, що відповідачем не заперечується наявний у позивача загальний стаж роботи більше 38 років, а також належність посад ізолювальника та слюсара по ремонту і обслуговуванню технологічних установок до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відмовляючи у призначенні пільгової пенсії, відповідач покликається в своєму рішенні лише на те, що: подані позивачем документи не підтверджують його зайнятість на пільгових роботах повний робочий день за період роботи з 01.08.1985 року по 26.03.1997 року у виробництві переробки нафти і газу на Дрогобицькому «Спецрембудуправлінні»; пільгова довідка та посада зазначена в довідці від 20.12.2004 № 1/191, виданій «Спецрембудуправлінням» повинні містити посилання на постанову КМУ від 11 березня 1994р. №162, а не як зазначено у вищевказаній довідці (постанова КМУ №1173 від 22.08.1956р. Відтак, стаж роботи позивача за Списком № 2 становить 8 років 2 місяці 20 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З приводу цього суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 20 цього ж Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Наявна в матеріалах справи копія трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 з внесеними до неї записами про роботу за період з 01.08.1985 р. по 26.03.1997 р. на посаді слюсара по ремонту і обслуговуванню технологічних установок та в період з 11.06.2009 р. по 30.08.2017 р. на посаді ізолювальника, є належним та допустимим доказом, що підтверджує спеціальний трудовий стаж позивача, зокрема, і в спірний період, який дає йому право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2.

Також позивачем до матеріалів справи додано копію довідки, яка уточнює особливий характер роботи або умови праці необхідні для призначення пільгової пенсії від 20 грудня 2004 року за спірний період з 01.08.1985 р. по 26.03.1997 р., відповідно до якої позивач працював повний робочий день з 01.08.1985 р. по 26.03.1997 р. 11 (одинадцять років) 7 (сім) місяців 25 днів у виробництві переробки нафти і газу на Дрогобицькому АТ «НПК Галичина» при Дрогобицькому «Спецрембудуправлінні» в якості слюсара по ремонту і обслуговуванню технологічних установок, що передбачено Списком №2 розділ ХХХІІ (загальні професії) Постанова № 1173 від 22.08.1956 р., яка дає право для призначення пільгової пенсії. Основа Наказ №40К від 30.07.1985 р., наказ №109К від 06.12.1990 р., наказ 02 К від 07.12.1990 р., наказ №20К від 26.03.1997 р. Особова картка форми Т-2, відомості нарахування з/плати.

Відтак, записи у трудовій книжці та довідка яка уточнює особливий характер роботи або умови праці необхідні для призначення пільгової пенсії, які містяться у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком № 2, що надає йому можливість включення цих періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Твердження ж відповідача про те, що подані позивачем архівний витяг з наказу від 30.07.1985 №40-к про прийняття ОСОБА_1 з 01.08.1985 року слюсарем по ремонту і обслуговуванню техн. установок 3-го розряду та від 26.03.1997 №20-к, в якому зазначено, що ОСОБА_1 слюсаря по ремонту техн. обладнання 4 розряду звільнено з роботи по переводу в ТОВ «Універсал» згідно ст. 36 П-5 Кодексу законів про працю України, а також особова карта №183 ОСОБА_1 . з ДСРБУ, завірені відділом міського архіву виконкому Дрогобицької міської ради не підтверджують зайнятість позивача на пільгових роботах повний робочий день за період роботи з 01.08.1985 року по 26.03.1997 року у виробництві переробки нафти і газу на Дрогобицькому «Спецрембудуправлінні», не відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, оскільки спростовуються наявною в матеріалах справи копією довідки яка уточнює особливий характер роботи або умови праці необхідні для призначення пільгової пенсії, виданою ВАТ «Спецрембудуправління», в якій зазначено, що позивач працював повний робочий день з 01.08.1985 р. по 26.03.1997 р.

Щодо посилання відповідача у своєму рішенні на те, що пільгова довідка та посада зазначена в довідці від 20.12.2004 № 1/191, виданій «Спецрембудуправлінням» повинні містити посилання на постанову КМУ від 11 березня 1994 р. №162, а не як зазначено у вищевказаній довідці (постанова КМУ №1173 від 22.08.1956 р.) суд зазначає наступне.

Відповідно до Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Отже, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року.

Враховуючи період роботи позивача, а саме з 01.08.1985 року, застосуванню підлягають Списки №1 та №2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач відповідає визначеним ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» критеріям щодо загального та пільгового стажу, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Натомість, відповідачем не доведено правомірності спірного рішення № 1163/03.03-36 від 25.03.2019 року про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відтак, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Також суд зазначає, що оскільки позивачем подано належним чином оформлені документи, що підтверджують зайнятість повний робочий день на посаді, що відноситься до робіт з особливо шкідливими умовами праці за Списком № 2 в період з 01 серпня 1985 року по 26 березня 1997 року, вказані періоди роботи мають бути зараховані позивачу до пільгового стажу за Списком № 2.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити нарахування щомісячної пенсії на пільгових умовах починаючи з 28 січня 2019 року суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Оскільки позивач звернувся до відповідача 06.02.2019 року, тому пенсія має бути призначена та нарахована йому з цієї дати.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим за правилами ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи ту обставину, що суд не погодився лише з датою, з якої необхідно призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за віком за Списком №2, а саме з 06.02.2019 року, а не з 28 січня 2019 року як зазначено в позовних вимогах, на користь позивача слід стягнути сплачену ним суму судового збору у повному обсязі.

Відповідно до квитанції №51 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., відтак за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 слід стягнути 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79000, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) про визнання неправомірним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління застосування пенсійного законодавства Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №2 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25.03.2019 року № 1163/03.03-36 про відмову в призначенні пенсії за віком за Списком №2 ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01 серпня 1985 року по 26 березня 1997 року на посаді слюсара по ремонту і обслуговуванню технологічних установок до пільгового стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за віком за Списком №2 з 06.02.2019 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 768,40 грн. сплаченого судового збору, згідно квитанції №51 від 09.04.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII Перехідні положення цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 16.05.2019 року.

Суддя Клименко О.М.