Справа № 809/4420/15
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2019 р. справа № 809/4420/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лучко О.О.,

за участю секретаря: Королевич О.В.,

за участю сторін:

представника позивача: Якименка М.П.,

представники відповідачів: не з`явилися,

розглянувши у приміщенні суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_3

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

15.12.2015 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-1) щодо невключення у перелік вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів та зобов"язання внести у перелік вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; про визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2) щодо невключення у Загальний реєстр вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів та зобов`язання включити у Загальний реєстр вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів; зобов"язання сплатити відшкодування коштів за вкладом згідно депозитного договору №006-08503-260215 від 26.02.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 26.02.2015 уклала договір №006-08503-260215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у Євро з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк». Згідно з п.1.2. цього договору, сума депозитного вкладу складає 3550 Євро, що станом на 24.11.2015 за офіційним курсом складає 88874, 25 грн. Термін депозиту до 02.03.2016 включно. При настанні дати повернення вкладу банк зобов`язаний при зверненні вкладника до банку за отриманням вкладу або в день розірвання цього договору, повернути вкладнику суму вкладу та нарахувати проценти. Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 150 від 02 березня 2015 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу. 12.08.2015 позивач звернулася із заявою до відповідача-1 про роз`яснення причин відмови у виплаті відшкодування за банківським вкладом. 12.08.2015 тимчасова адміністрація банку повідомила позивача про тимчасову зупинку виплат по її депозитному вкладу, оскільки договір банківського вкладу (депозиту) №006-08503-260215 від 26.02.2015 визнано нікчемним. Однак, тимчасовою адміністрацією банку не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що передбачені у частині 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того позивач посилається на положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно яких їй має бути виплачена гарантована сума відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зазначила, що відповідачем-1 в порушення вимог чинного законодавства, не включено ОСОБА_1 до реєстру вкладників акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу, що порушує його майнові права. Поряд з тим, позивач вважає неправомірною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_3, яка полягає у невнесенні ОСОБА_1 у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню у розмірі 3550 Євро внесеним на виконання депозитного договору за рахунок Фонду. З приводу зазначеного позивач звернулася з позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.12.2015 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 відкрито провадження у справі.

08.02.2016 позивачем подано заяву про зміну позовної вимоги у справі, яку задоволено ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.02.2016.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 за клопотанням представника відповідача-1 зупинено провадження у даній справі до розгляду Конституційним Судом України в порядку конституційного провадження подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням статті 6, частини 1 статті 8, частини 4 статті 13, статей 21, 22, частин 1, 4, 5 статті 41 Конституції України.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 поновлено провадження у справі.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, згідно з яким КАС України викладений в новій редакції.

У відповідності до підпункту 10 пункту 1 Розділу Перехідних Положень КАС України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 2 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Таким чином, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 призначено судове засідання у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09.04.2019.

03.04.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну позовної вимоги, яка прийнята протокольною ухвалою суду.

08.04.2019 відповідач-1 подав на адресу суду заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Суд відмовив у задоволенні даної заяви відповідача протокольною ухвалою суду.

Відповідно до частини 4 статті 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач-1, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимирович, скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 08.04.2019 (а.с.187-190). Проти позову заперечив з тих підстав, що між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу, який є нікчемним відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Вважає, що дії певних фізичних осіб щодо перерахування з власних поточних рахунків коштів на вкладні (депозитні) рахунки інших фізичних осіб, відкриті в АТ «Дельта Банк», були зумовлені тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів - ініціаторів операцій на момент здійснення операції перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (200 000 грн). Відповідно, з огляду на незадовільний стан платіжної дисципліни АТ «Дельта Банк», для таких клієнтів існували ризики щодо незадоволення кредиторських вимог в результаті ліквідації АТ «Дельта Банк» та реалізації його майна. Таким чином, вказані фізичні особи - платники ініціювали перерахування власних поточних та вкладних рахунків на вклади (депозити) певної кількості інших фізичних осіб грошових коштів у розмірі, що є необхідним для подальшого відшкодування коштів Фондом ініціатору переказу та/або отримувачу переказу. При цьому, зазначені операції із перерахування грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб, відкриті в Банку були здійсненні в період дії Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних». Відповідно до зазначеної Постанови було прийнято рішення про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема, банку було заборонено проведений будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. Також відповідач зазначив, що грошові кошти для позивача надходили всупереч умов публічного договору. А тому, такі грошові кошти не є вкладом в розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а відтак не підлягають відшкодуванню Фондом. У задоволенні позову просив відмовити.

Відповідач-2, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, не скористався правом подання відзиву на позовну заяву. Однак, 09.02.2016 на адресу суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшло заперечення на адміністративний позов (а.с.44-49), яке обґрунтоване тим, що на момент пред`явлення позовних вимог у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ще не виникло жодного обов`язку перед позивачем. Зазначив, що позивач не є вкладником неплатоспроможного банку в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». ОСОБА_1 не набула статусу вкладника неплатоспроможного банку, оскільки уклав нікчемні правочини з метою порушити порядок відшкодування грошових коштів вкладникам неплатоспроможних банків. За таких обставин, на думку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно із частиною 6 статті 162, частиною 2 статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні, призначеному на 07.05.2019, оголошено перерву у зв`язку із витребуванням від позивача додаткових доказів.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши та оцінивши подані докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, встановив наступне.

26 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір №0006-08503-260215 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у Євро, згідно якого банк відкрив вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 , сума вкладу 3550 Євро, зарахування вкладу на рахунок з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору (а.с.14). Вказане засвідчує заява про укладення договору (а.с.18).

Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності № 46530198від 26.02.2015, грошові кошти в розмірі 3550 Євро надійшли на рахунок позивача від ОСОБА_2 (а.с.15). Вказане підтверджується також випискою по угоді №0006-08503-260215 від 26.02.2015 (а.с.16-17).

02 березня 2015 року постановою Правління Національного банку України прийнято рішення №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" (а.с.99-100, 210-212).

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №51 від 02.03.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015 розпочато процедуру виведення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації, яку запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно (а.с.101, 212).

Водночас, вказаним рішенням Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" призначено ОСОБА_3.

Рішенням за №71 від 08.04.2015 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внесено зміни до рішення від 02.03.2015 № 51 та тимчасову адміністрацію банку запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно (а.с.102).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 №147 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у акціонерному товаристві "Дельта Банк" по 02.10.2015 включно, а також на вказаний строк продовжено повноваження ОСОБА_3 (а.с.103).

Постановою правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (а.с.104, 213).

На виконання постанови Національного банку України №664 від 02.10.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №181 від 02.10.2015 "Про початок процедури ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" (а.с.105, 214). Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації цього Банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування з делегуванням їй всіх повноважень ліквідатора акціонерного товариства "Дельта Банк", визначених статтями 37, 38, 47-51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ОСОБА_3 на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

В засобах масової інформації розміщено оголошення, що Фонд гарантування розпочне виплати вкладникам АТ "Дельта Банк" за Загальним реєстром (не залежно від часу закінчення строку депозитного договору) з 8 жовтня 2015 року (а.с.106).

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №619 від 20.02.2017 "Про продовження строків здійснення ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора». Продовжено строки здійснення процедури ліквідації на два роки по 04.10.2019 включно (а.с. 215). Відповідно до даного рішення продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами ОСОБА_3 на два роки до 04 жовтня 2019 року.

Поряд з тим, комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями акціонерного товариства "Дельта Банк" було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав встановлених законом.

На час перевірки Уповноваженою особою було прийнято рішення щодо встановлення обмежень по операціям щодо виплат за вкладом позивача, на підставі пункту 3 частини другої статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За результатами перевірки Уповноваженою особою виявлено ознаки нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та фізичними особами - клієнтами банку після 16 січня 2015 року.

Наказом Уповноваженої особи від 16 вересня 2015 року № 813 "Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями" застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у тому числі щодо договору №006-08503-260215 від 26 лютого 2015 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США, укладеного позивачем з акціонерним товариством "Дельта Банк" (а.с.63). Дії щодо виявлення договорів, що є нікчемними, здійснювала комісія з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк", що підтверджується протоколом засідання від 15 вересня 2015 року (а.с.69-71).

Відповідач-1 дійшов висновку про нікчемність вказаного договору, оскільки кошти на банківський вкладний (депозитний) рахунок надійшли з банківського рахунку іншої особи - ОСОБА_2 , відкритого в акціонерному товаристві "Дельта Банк", що, на думку відповідача, свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання коштів, що перевищують суми гарантованого відшкодування.

12.08.2015 позивач звернулася із заявою до відповідача-1 з вимогою роз`яснення, з яких саме підстав їй відмовлено у відшкодуванні вкладу.

Листом №05-3061622 від 12.08.2015 тимчасова адміністрація повідомила ОСОБА_1 про зупинку виплат по її депозитному вкладу (а.с.19).

Згідно довідки №05-3061622 від 04.12.2015 позивачу від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли кошти у розмірі 46,19 грн (а.с.20). Таким чином, сплачена сума є значно меншою за суму вкладу, розмір якого - 3550 Євро.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

При вирішенні вказаного спору суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"(далі - Закон № 4452-VI; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Зі змісту вказаних норм можна зробити висновок, що у разі віднесення банку до категорії неплатоспроможних, вкладникам банку гарантується відшкодування коштів (в межах граничної суми) у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

При цьому, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої частиною 2 статті 26 Закону № 4452-VI.

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (частина 3 статті 38 Закону № 4452-VI).

Згідно з частиною 4 статті 38 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до частини 5 статті 38 цього ж Закону у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Аналіз зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства свідчить, що Уповноважена особа має як обов`язок у визначені строки, скласти перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, так і обов`язок, протягом дії тимчасової адміністрації, забезпечити перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. При цьому, повідомлення стороні, про визначення договору нікчемним, може бути направлено уповноваженою особою Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації.

Сума банківського вкладу 3550 Євро, яка була розміщена позивачем відповідно до договору банківського вкладу, станом на дату прийняття Правлінням НБУ постанови від 02 березня 2015 року № 150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", перебувала на депозитному рахунку позивача.

Проте, Уповноваженою особою позивача не було включено до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду.

Як зазначалось вище, відповідачі вважають нікчемним укладений позивачем та банком договір банківського вкладу (депозиту) з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, оскільки кошти на банківський вкладний (депозитний) рахунок позивача надійшли з банківського рахунку іншої особи.

При цьому, відповідач-1 посилається на те, що Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», що затверджені рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк» протоколом № 14 від 20 березня 2013 року (із змінами від 14 січня 2015 року; далі - Правила № 14), передбачено, що зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається (крім зарахування грошових сум від Законного представника за вкладами на ім`я особи, законним представником якої він є, та крім інших випадків, передбачених нормами діючого законодавства України та/або Продуктами Банку) (а.с.208). Відтак, оскільки кошти на банківський рахунок позивача було зараховано саме шляхом переведення коштів з рахунку третьої особи, шляхом безготівкового перерахування, то ця операція є такою, що порушує не тільки приписи законодавства, а й суперечить договірним умовам.

Проте, згідно з положеннями частини першої статті 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Отже, зарахування коштів з рахунку однієї особи на банківський рахунок іншої не суперечить законодавству України, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу.

При цьому, у спірних правовідносинах договором банківського вкладу, з урахуванням додаткової угоди, передбачено можливість зарахування вкладу на рахунок, зокрема, шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента.

Отже, зарахування вкладу на рахунок шляхом перерахування коштів з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи не становило порушення законодавства.

Крім того, таке зарахування не свідчить про нікчемність правочину, зокрема, як стверджує відповідач-1, з підстав, передбачених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI.

За змістом вказаної норми, правочин неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідач-1 не довів, що у момент укладення договору банківського вкладу та здійснення транзакції ПАТ «Дельта Банк» щодо зарахування суми коштів на депозитний рахунок, позивач отримав перевагу стосовно інших вкладників банку та не обґрунтував, у чому така перевага полягала.

Відповідач-1 вважає, що банком було укладено з позивачем договір банківського вкладу та за таким договором платником здійснено платіж на користь позивача, який надає такому платнику, як кредитору, переваги у вигляді: отримання за рахунок позивача суми відшкодування більшої, ніж передбачено законом; отримання коштів позачергово та раніше за інших кредиторів банку, за рахунок виплати позивачу суми відшкодування Фондом.

З вказаними доводами не можна погодитись, оскільки умови спірного правочину не передбачають платежів чи передачі іншого майна з метою надання переваг (пільг) окремим кредиторам, зокрема, особі, з рахунку якої сплачено внесок позивача. Зворотного відповідач-1 не довів.

Посилання відповідача на той факт, що спірний договір банківського вкладу позивача укладався у період дії постанови НБУ від 30 жовтня 2014 року № 692/БТ, якою ПАТ "Дельта банк" віднесено до категорії "проблемних", суд вважає необґрунтованими, оскільки рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею відповідно до статті 75 Закону № 4452-VI, а отже презюмується, що воно не могло бути відомо позивачу. Доказів зворотного відповідачем не надано та судом не встановлено. Відтак, немає правових підстав покладати на позивача будь-які негативні для нього наслідки за укладення договору банківського вкладу під час дії вищезазначеної постанови.

Водночас, згідно із частинами першою, другою та десятою статті 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу Уповноваженої особи. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «Дельта банк» і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення Уповноваженої особи не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, яке прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Така позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, № 910/24198/16 від 16 травня 2018 року та № 819/353/16 від 04 липня 2018 року.

Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу. Права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

За таких обставин, суд не бере до уваги доводи відповідачів щодо нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» №006-08503-260215 від 26.02.2015.

Поряд з тим, суд звертає увагу на наступне. У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а Велика Палата Верховного Суду за подібних до встановлених у справі, що розглядається, обставин зазначила, що оскільки укладення договору банківського вкладу й зарахування коштів на рахунок відбулись до початку віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації, отже, позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону № 4452-VI.

Велика Палата Верховного Суду погодилася з позицією судів попередніх інстанцій, які дійшли висновку, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в АТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.

Ці висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, ухвалені за результатами розгляду справ, фактичні обставини яких є певним чином подібними до фактичних обставин, встановлених у справі, що розглядається, - спір у справі, що розглядається, також стосується правомірності дій уповноваженої особи щодо відмови включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

За таких обставин суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнати протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням розміру коштів, що підлягають до відшкодування, за вкладом у розмірі 3550 Євро згідно з договором банківського вкладу від 26 лютого 2015 року № НОМЕР_2 , та зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Дельта Банк" внести ОСОБА_1 у вказаний перелік.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення у Загальний реєстр вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів, та зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) №006-08503-260215 від 26 лютого 2015 року, та сплатити відшкодування коштів, за вкладом у розмірі 3550 Євро, суд зазначає таке.

Складання Загального реєстру вкладників здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виключно на підставі переліку вкладників, переданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, та є підставою для виплати вкладникам гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами в банку.

Таким чином, враховуючи, що позивача не включено до переліку вкладників, переданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, то у суду відсутні підстави для визнання протиправними дій щодо не включення до Загального реєстру вкладників та зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників та відшкодування коштів, та виплатити гарантовану суми відшкодування коштів за вкладом, оскільки такі позовні вимоги є передчасними. А тому в їх задоволенні слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позову, підлягає до стягнення з відповідача-1 за рахунок його бюджетних асигнувань сплачений судовий збір у розмірі 974 (дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 40 копійок.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 2, 72, 76, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням розміру коштів, що підлягають до відшкодування, за вкладом у розмірі 3550 Євро згідно з договором банківського вкладу від 26 лютого 2015 року № 006-08503-260215.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Дельта Банк" внести ОСОБА_1 у перелік вкладників Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням розміру коштів, що підлягають до відшкодування, за вкладом у розмірі 3550 Євро згідно з договором банківського вкладу від 26 лютого 2015 року № 006-08503-260215.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 974 (дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 );

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, (, вул.Січових стрільуів, буд 17, м. Київ, 04053);

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимирович (код ЄДРПОУ АТ "Дельта Банк" 034047020, бульвар Дружби Народів, буд.38, м. Київ, 01014).

Суддя Лучко О.О.

Рішення в повному обсязі складене 21 травня 2019 р.