Справа № 320/1134/19
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року м. Київ № 320/1134/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області та просить суд:

визнати дії щодо відмови у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку протиправними;

зобов`язати призначити та нарахувати пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у листопаді 2018 року звернувся до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак відповідач відмовив у переведенні на даний вид пенсії у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують періоди проживання на території радіоактивного забруднення або необхідний страховий стаж.

На думку позивача, вказана відмова є протиправною та такою, що порушує його права та законні інтереси.

На день розгляду справи від відповідача заяв, клопотань чи відзиву на позовну заяву не надходило.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 має статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.04.1999.

Позивач перебував на обліку у Фастівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримував пенсію по інвалідності, оскільки йому було встановлено 2 групу інвалідності на строк до 01.02.2019, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 20.02.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради від 02.10.2018, позивач з 1982 року і по даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області 04.07.1996 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 30.07.2001.

На думку позивача, він, як особа, яка має статус потерпілого 4 категорії від Чорнобильської катастрофи, а також як особа, яка постійно проживав у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що він станом на 01.01.1993 прожив у цій зоні не менше 4 років, має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з чим 14.11.2018 звернувся до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію зі зниженням пенсійного віку та надав усі необхідні документи.

Рішенням від 23.11.2018 № 65/1 відповідач відмовив у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку, зазначивши в обґрунтування своєї відмови те, що згідно наданих документів не встановлено факт постійного проживання або постійної роботи позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993, крім того, заявником не надано документів, які б підтверджували статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, а тому підстави для переведення з одного виду пенсії на інший відсутні.

Позивач не погоджуючись з даною відмовою звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796-ХІІ) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону № 796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії ІV належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у тій зоні не менше 4 років.

Нормами абз. 5 п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-ХІІ встановлено, що особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до положень ст. 15 Закону № 796-ХІІ підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону № 796-ХІІ посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Згідно абз. 9 п.п. 5 п. 2.1 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

З аналізу норм ч. 3 ст. 65 Закону № 796-ХІІ вбачається, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Тому, різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 344/9789/17, від 28.03.2018 у справі № 333/2072/17 та від 08.05.2018 у справі № 708/1022/17.

На підтвердження того, що позивач дійсно проживав в зоні радіоекологічного забруднення, він надав до пенсійного органу такі документи: копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області 04.07.1996; копію посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії серії НОМЕР_1 І НОМЕР_1 від 22.04.1999; копію трудової книжки та довідку архівного сектору Фастівської РДА Київської області № 93/06-05 від 11.05.2018.

Так, з довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради від 02.10.2018 вбачається, що позивач з 1982 року і по даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області 04.07.1996 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 лише з 30.07.2001.

Однак, довідкою Фастівського районного сектору Головного управління ДСНС України у Київській області від 18.09.2018 № 262 підтверджується, що 02.02.1996 в його будинку за вищезазначеною адресою виникла пожежа, внаслідок якої було знищене все майно та документи, що підтверджується, у зв`язку з чим позивач не мав змоги надати документи для підтвердження факту реєстрації за вищезазначеною адресою з 1982 року.

Крім того, факт проживання ОСОБА_1 з 1982 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 та з 30.07.2001 по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується актом від 02.10.2018, складеним сусідами позивача, підписи яких завірені головою КСОН від 02.10.2018 № 17 та довідкою виконавчого комітету Фастівської міської ради від 14.01.2019 № 4.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що станом на 01.01.1993 позивач проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років, а всі надані позивачем документи до заяви про призначення пенсії є належними доказами проживання ОСОБА_1 в м. Фастові, яке згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106 було віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

З урахуванням вищенаведеного, суд зазначає, що позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії пенсійного органу щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку є протиправними, а позовні вимоги про визнання дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку та про зобов`язання призначити та нарахувати позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на зазначене та беручи до уваги докази, які наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при поданні даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. (квитанція № 1086055SB від 21.02.2019), суд вважає за необхідне стягнути дану суму на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 72-77, 90, 143, 194, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області () щодо відмови ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку протиправними.

Зобов`язати Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області () призначити та нарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області () судові витрати у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.