Справа № 2а-6121/12/1370
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

14 травня 2019 року

справа №2а-6121/12/1370

адміністративне провадження №К/9901/37866/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року у складі судді Гулкевич І.З.,

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року у складі суддів Макарика В.Я., Большакової О.О., Глушка І.В.,

у справі № 2а-6121/12/1370

за позовом Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області

до Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія»

про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В :

09 липня 2012 року Червоноградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області, з урахуванням уточнених позовних вимог (далі - податковий орган, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Шахта « Надія » (далі - Товариство, платник податків, відповідач у справі), в якому просила стягнути борг з рахунків Товариства в розмірі 1 099 804,00 грн, з метою погашення податкового боргу з податку на прибуток за 9 місяців 2010 року.

30 червня 2016 року постановою Львівського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю, з мотивів самостійного погашення Товариством заявленого до стягнення податкового боргу шляхом його сплати згідно платіжного доручення від 15 листопада 2010 року №2719 у заявленій до стягнення суми.

27 лютого 2017 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на те, що сплата податкового боргу з податку на прибуток за три квартали 2010 року платіжним дорученням від 15 листопада 2010 року №2719 за висновком податкового органу не є безумовною підставою його погашення, оскільки сплачені суми коштів цим платіжним дорученням скеровані податковим органом за принципом календарної черговості настання граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов'язань.

03 квітня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, після усунення її недоліків на виконання ухвали цього суду від 28 лютого 2017 року та витребувана справа №2а-6121/12/1370 з Львівського окружного адміністративного суду.

Товариством заперечення або відзив на касаційну скаргу податкового органу до Суду не подавались, що не перешкоджає її розгляду по суті.

25 квітня 2017 року справа №2а-6121/12/1370 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

14 березня 2018 року справа №2а-6121/12/1370 разом із матеріалами касаційної скарги №К/9901/37866/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 00178175, перебуває на податковому обліку податкового органу, є платником податку на прибуток, 05 листопада 2010 року звітувало до податкового органу декларацією з податку на прибуток підприємства за три квартали 2010 року, сума податку до сплати за графою 17 якої складає 1099 804 грн, яка повністю сплачена за платіжним дорученням від 15 листопада 2010 року №2719.

Суд не приймає правову позицію податкового органу про те, що погашення податкового боргу з податку на прибуток, який виник та сплачений до набрання чинності Податковим кодексом України, тобто до 01 січня 2011 року здійснюється за правилами пункт 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, що діє з 01 січня 2011 року на відміну від Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачає, що у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відтак, з 01 січня 2011 року на органи державної податкової служби покладено обов'язок зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Таким чином, підтверджується наявними в матеріалах справи документами та не заперечується сторонами факт сплати позивачем 15 листопада 2010 року податковий борг з податку на прибуток за три квартали 2010 року, відповідно до положень пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у відповідача відсутні правові підстави для спрямування сплачених позивачем коштів в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного позивачем.

Суд вважає, що органи державної податкової служби вправі застосовувати пункт 87.9 статті 87 Податкового кодексу України лише щодо погашення податкового боргу, який виник після набрання чинності Податковим кодексом України, тобто з 01 січня 2011 року, а на податковий борг, який виник до 01 січня 2011 року відповідно до статті 58 Конституції України норми пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України не розповсюджуються.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга відповідача залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Червоноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року у справі № 2а-6121/12/1370 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер