Справа № 1840/2576/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 р.

Справа № 1840/2576/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Чалого І.С. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, м. Суми, повний текст складено 15.03.19 року по справі № 1840/2576/18

за позовом ОСОБА_1

до Сумської міської ради третя особа ОСОБА_2

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 (далі по тексту – ОСОБА_3, позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської міської ради (далі по тексту – відповідач), за участю третьої особи – ОСОБА_2, в якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради №2993-МР від 31.01.2018 у частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку по провулку Кленовому у м. Суми;

- визнати незаконною бездіяльність Сумської міської ради, що виявляється у неприйнятті рішення щодо надання земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд;

- зобов’язати Сумську міську раду винести на розгляд чергової сесії Сумської міської ради питання надання земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 по справі № 1840/2576/18 позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Сумської міської ради (пл. Незалежності, 2, м. Суми, 40000, код ЄДРПОУ (23823253), третя особа – ОСОБА_2 (АДРЕСА_3) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Сумської міської ради щодо неприйняття рішення про надання земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Зобов’язано Сумську міську раду (пл. Незалежності, 2, м. Суми, 40000, код ЄДРПОУ (23823253) винести на розгляд чергової сесії Сумської міської ради питання надання земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Вказане рішення суду ніким не оскаржене.

05.03.2019 позивачем подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 по справі № 1840/2576/18, в якій позивач, з посиланням на ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, просив суд зобов’язати Сумську міську раду подати до суду звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 у справі «№ 1840/2576/18, а у разі неподання звіту – накласти на голову Сумської міської ради, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від 20 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 30.01.2018 відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 1840/2576/18 від 26.11.2018, виданого Сумським окружним адміністративним судом. Директор Департаменту ресурсних платежів Сумської міської ради листом від 13.02.2019 звернувся до Сумського міського голови з обґрунтуванням підстав невідкладного розгляду питання щодо виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 по справі № 1840/2576/18 та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Однак, станом на 03.03.2019 рішення суду від 04.10.2018 не виконано, у зв’язку з чим наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку, визначеному положеннями ст. 382 КАС України.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 по справі № 1840/2576/18 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 04.10.2018 у справі № 1840/2576/18 за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, третя особа – ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, неповне з’ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 по справі № 1840/2576/18 скасувати, постановити нову ухвалу, якою зобов’язати Сумську міську раду подати до суду звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 у справі № 1840/2576/18, а у разі неподання звіту – накласти на голову Сумської міської ради, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від 20 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що станом на 20.03.2019 постанова Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 у справі № 1840/2576/18 не виконана, у зв’язку з чим наявні підстави, передбачені ст.382 КАС України, для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Представник відповідача в надісланому до суду письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив суд апеляційної інстанції залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції – без змін. Зазначив, що зобов’язання суб’єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правовим наслідком останнього, і саме в резолютивній частині рішення повинно бути визначено обов’язок подати звіт. Статтею 382 КАС України не передбачено процесуальної можливості розгляду питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення в адміністративній справі на підставі заяви позивача, поданої після завершення розгляду справи. Крім того, вказав, що наразі рішення суду в частині винесення на розгляд Сумської міської ради питання надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 виконано відповідачем в повному обсязі, оскільки на сесії Сумської міської ради, яка проходила 19.12.2018, розглядалось питання щодо надання позивачеві у власність земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_2. Відмітив, що постановою Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/964/19 задоволено позов Сумської міської ради щодо скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу за невиконання виконавчого листа по справі № 1840/2576/18, оскільки рішення суду було виконане до відкриття виконавчого провадження.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення судового контролю шляхом зобов’язання суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення можливе лише під час прийняття такого рішення, а не після завершення розгляду справи. Крім того, за висновком суду першої інстанції, вимоги позивача про накладення на голову Сумської міської ради штрафу не підлягають задоволенню, оскільки передумовою для притягнення до відповідальності на підставі ст.382 КАС України є встановлення судового контролю та невиконання відповідачем вимог ч.2 ст.382 КАС України. Враховуючи відсутність рішення суду про встановлення судового контролю по даній справі, вищевказані вимоги позивача є передчасними.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У справі «Сорінг проти Об’єднаного Королівства» від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов’язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід’ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов’язків цивільного характеру.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов'язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п’ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Враховуючи те, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 по справі № 1840/2676/18 ніким не оскаржене, беручи до уваги дату складення повного судового рішення – 09.10.2018, вказане рішення набрало законної сили 09.11.2018.

Згідно із положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч.8 ст.382 КАС України).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб’єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, пов'язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

В обґрунтування вимог клопотання про зобов’язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення по справі № 1840/2576/18 позивачем зазначено, що Сумською міською радою не виконано рішення суду в частині зобов’язання Сумської міської ради розглянути на сесії питання про надання позивачу у власність земельної ділянки по пров. Кленовому, 34 у м. Суми, незважаючи на те, що начальником Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради ще 13.02.2019 повідомлено Сумського міського голову про необхідність невідкладного розгляду питання щодо виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 по справі № 1840/2676/18.

За твердженням відповідача, з яким помилково погодився суд першої інстанції, обов'язок подати звіт про виконання судового рішення може покладатися на суб'єкта владних повноважень виключно під час ухвалення судового рішення, і не може бути покладений на відповідача після завершення розгляду справи.

Однак, положення КАС України не містять такого обмеження щодо застосування заходів судового контролю, передбачених ч. 1 ст. 382 КАС України. Тобто, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення.

Враховуючи, що відповідно до ст. 382 КАС України, судовий контроль встановлюється після ухвалення судового рішення у справі (вживається словосполучення "суд, який ухвалив"), слід дійти висновку, що для встановлення судового контролю повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 по справі № 286/766/17.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем до матеріалів справи надано копію витягу з протоколу пленарного засідання Сумської міської ради від 19.12.2018, згідно з яким на засіданні відповідачем розглядалося питання про надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки за адресою : м. Суми, пров. Кленовий, біля буд. 34, однак, Сумською міською радою 19.12.2018 не прийнято рішення ані про затвердження проекту землеустрою, ані про відмову в його затвердженні.

Зазначений витяг, на думку відповідача, свідчить про виконання ним рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 у справі № 1840/2576/18 в повному обсязі.

Однак, судом першої інстанції не надано оцінки такому доказу, не з’ясовано фактичного виконання рішення суду, та, відповідно, наявності чи відсутності підстав для зобов’язання суб’єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, передбачених ст.382 КАС України.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення, є передчасним.

Відповідно до ст.320 КАС України неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу ч.1 ст.382 КАС України зобов’язати суб’єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення повноважний лише суд, який ухвалив це судове рішення.

Отже, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних повноважень зобов’язати Сумську міську раду подати звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 у справі № 1840/2576/18, як цього вимагає позивач в апеляційній скарзі, тому скарга підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 по справі № 1840/2576/18 підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 року по справі № 1840/2576/18 скасувати.

Прийняти постанову, якою справу № 1840/2576/18 направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_4 про встановлення судового контролю за виконанням рішенням суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

(підпис)

Т.С. Перцова

Судді

(підпис) (підпис)

І.С. Чалий О.А. Спаскін

Повний текст постанови складено 15.05.2019 року