Справа № 300/111/19
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3130/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Глушка І.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року, головуючий суддя Шумей М.В., ухвалене у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Надвірнянського ОУПФУ Івано-Франківської області, в якому просив визнати протиправними дії Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо встановлення та виплати позивачу щомісячного грошового утримання судді без врахування половини стоку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І.Франка з 01.09.1990 року по 26.06.1995 року та періоду проходження строкової військової служби з 05.07.1988 року по 17.05.1990 року; зобов`язати Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати до стажу роботи позивача, що дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. Івана Франка з 01.09.1990 року по 26.06.1995 року, а саме 2 роки 5 місяців 13 днів та період проходження строкової військової служби з 05.07.1988 року по 17.05.1990 року, а саме 1 рік 10 місяців 13 днів починаючи з 28.11.2018 року нарахувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% від заробітної плати (грошового утримання) діючого судді суду апеляційної інстанції, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, з подальшим перерахуванням, у випадку зміни суддівської винагороди діючого судді у відставці та фактично виплаченою; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та період проходження строкової військової служби.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправними дії Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (, Майдан Шевченка 3, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78405) щодо встановлення та виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щомісячного грошового утримання судді без врахування половини стоку навчання за денною формою у Львівському державному університету ім. І.Франка з 01.09.1990 року по 26.06.1995 року та періоду проходження строкової військової служби з 05.07.1988 року по 17.05.1990 року; зобов`язано Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (, майдан Шевченка 3, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78405) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 ), що дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. Івана Франка з 01.09.1990 року по 26.06.1995 року, а саме 2 роки 5 місяців 13 днів та період проходження строкової військової служби з 05.07.1988 року по 17.05.1990 року, а саме 1 рік 10 місяців 13 днів. Починаючи з 28.11.2018 року нарахувати та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % від заробітної плати (грошового утримання) діючого судді суду апеляційної інстанції, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання, з подальшим перерахуванням, у випадку зміни суддівської винагороди діючого судді у відставці та фактично виплаченою.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Надвірнянське ОУПФУ Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що навчання у вищих навчальних закладах не входить до переліку періодів, які дають право на призначення пенсії згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 08.11.2018 року №3432/0/15-18 позивача звільнено з посади судді апеляційного суду Івано-Франківської області у зв`язку із поданням заяви про відставку та наказом голови ліквідаційної комісії апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.11.2018 року № 373-ос відраховано зі штату суду.

З 28.11.2018 року позивач перебуває на обліку в Надвірнянському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує грошове утримання як суддя у відставці.

В грудні 2018 року позивач звернувся до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про зарахування до стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І.Франка з 01.09.1990 року по 26.06.1995 року, тобто 2 роки 5 місяців 13 днів та період проходження строкової військової служби у Збройних Силах СРСР з 05.07.1988 року по 17.05.1990 року, тобто 1 рік 10 місяців 13 днів.

11.12.2018 року Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області листом № 421/Г-15 відмовило позивачу у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та період проходження строкової військової служби, оскільки зарахування до стажу судді вказаних періодів законодавством не передбачено.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що незарахування до стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження військової служби та половини строку навчання за денною формою, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є протиправними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 137 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VІІІ) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, відповідно до абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII за суддями, призначеними чи обраними на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігається визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Абзацом другим частини четвертої статті 43Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді, далі - Закон № 2862-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

На день призначення позивача на посаду судді діяв також Указ Президента від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (далі - Указ № 584/95).

Відповідно до абзацу другого статті 1 зазначеного Указу до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до пункту 3.1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, стаж роботи судді має визначатися відповідно до законодавства, що діяло на момент його призначення 17.01.1996 року, тобто відповідно до Закону №2862-ХІІ, Указу №584/95 та постанови №865.

З огляду на положення зазначених актів, до стажу роботи підлягає зарахуванню половина строку навчання в Львівському державному університеті ім. І.Франка з 01.09.1990 року по 26.06.1995 року та періоду проходження строкової військової служби з 05.07.1988 року по 17.05.1990 року.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 листопада 2018 року у справі №9901/548/18.

Відтак вірним є висновок суду попередньої інстанції про протиправність дій щодо незарахування до стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження військової служби та половини строку навчання за денною формою, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі №300/111/19 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
І. В. Глушко

Повний текст постанови складено 17.05.2019 року.