Справа № 826/3640/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3640/18 Суддя першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Бужак Н.П. та Костюк Л.О.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представників позивача: - Федорової Т.М.,

- Марченко Н.І.,

представника відповідача: - Борискевич Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Полікомбанк» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Полікомбанк» до Міністерства юстиції України, треті особи – Державний реєстратор Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської області Симоненко О.А., Товариство з обмеженою відповідальністю «Сівертекс», Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма «Сіверянка» про визнання протиправним та скасування Наказу №40/7 від 10.01.2018 року, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року позивач – Публічне акціонерне товариство «Полікомбанк» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, треті особи – Державний реєстратор Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської області Симоненко О.А., Товариство з обмеженою відповідальністю «Сівертекс», Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма «Сіверянка» про визнання протиправним та скасування Наказу №40/7 від 10.01.2018 року, зобов'язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 10 січня 2018 року № 40/7 «Про відмову у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Полікомбанк» від 21.11.2017 року» № 1-06/11650».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наказ Міністерства юстиції України від 10 січня 2018 року №40/7 «Про відмову у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Полікомбанк» від 21 листопада 2017 року №1-06/11650» винесений у відповідності та на підставі норм чинного законодавства.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 20 липня 2017 року державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської області Симоненко Оленою Анатоліївною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36221418, відповідно до якого за ТОВ «Сівертекс» зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: м. Чернігів, вул. Малиновського, 55а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 21470789 (далі по тексту - Об'єкт 1) до складу якого увійшли наступні нежитлові приміщення: адмінбудівля "А-3", площею 1 846,1 м2; виробниче приміщення "Б-2", площею 1 097,3 м2.; їдальня, цех "В-3", площею 3 937 м2; цех №6 "Г-1", площею 2 389,3 м2; склад "Д-1", площею 1 012,4 м2; склад "Е-2", площею 730,9 м2; КТП №575 "Ж-1", площею 10,7 м2; лазня "З-2", площею 218,1 м2; клейоварка "К-1", площею1 012,4 м2; склад "Л-1", площею 437 м2; КТП №277 "М-1", площею 8,8 м2; котельня "Н-3", площею 688,5 м2; ТП №491 "О-1", площею 51,8 м2; цех №11 "П-1", площею 3 472,8 м2; КТП 530 "Р-1", площею 10,8 м2; цех "С-2", площею 4 513,6 м2; цех "Т-2", площею 3 791,9 м2.

09 серпня 2017 року державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської області Симоненко Оленою Анатоліївною прийнято наступні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 1) №36532208, відповідно до якого за ТОВ «Сівертекс» зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: м. Чернігів, вул. Малиновського, 36б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 217787667 (далі по тексту - Об'єкт 2) до складу якого увійшли наступні нежитлові приміщення: адмінбудівля "А-2", площею 1 073,5 м2; майстерня, приміщення охорони "Б-1", площею 123,9 м2; адмінбудівля, гаражі "В-2", площею 2 017,4 м2; малярний цех "Г-1", площею 428,8 м2; склад "Д-1", площею 242,9 м2; склад "Е-1", площею 437 м2; котельня "Ж-1", площею 13 м2; ТП №276 "З-1", площею 15,3 м2; 2) №36533253 відповідно до якого за ТОВ "Сівертекс" зареєстровано право власності на приміщення магазину, площею 177,6 м2, за адресою: м. Чернігів, вул. Малиновського, 36г, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 21788564 (далі по тексту - Об'єкт 3); 3) №36532774 відповідно до якого за ТОВ «Сівертекс» зареєстровано право власності на приміщення магазину, площею 237,4 м2, за адресою: м. Чернігів, вул. Малиновського, 36в, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 21788043 (далі по тексту - Об'єкт 4).

21 листопада 2017 року ПАТ «Полікомбанк» подало до Міністерства юстиції України скаргу на дії державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської області Симоненко Олени Анатоліївни, в якій посилається на протиправність вказаних рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, оскільки об'єкти нерухомого майна, на які зареєстровано право власності, входять до майнового комплексу ПАТ ВТФ «Сіверянка», на який накладено арешт в межах виконавчого провадження про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Полікомбанк» та просить скасувати рішення державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської області Симоненко Олени Анатоліївни №36221418, №36532208, №36533253 та №36532774.

Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України за результатами розгляду скарги ПАТ «Полікомбанк» складено висновок від 04 січня 2018 року, яким вирішено відмовити у задоволенні скарги, у зв'язку з тим, що на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулась державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішеннях, що оскаржуються та відсутні обставини, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

На підставі вказаного висновку, Міністерством юстиції України відповідно до пункту 2 частини восьмої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прийнято наказ від 10 січня 2018 року №40/7 «Про відмову у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Полікомбанк» від 21 листопада 2017 року №1-06/11650».

Вважаючи вищевказаний наказ протиправним, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Відповідно до положень частин першої та п'ятої статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Частиною третьою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; 4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав; 7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі.

Частиною першою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Частиною п'ятою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім'я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку. Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення. Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Відповідно до частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами «а», «ґ», «д» і «е» пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Згідно з положеннями частини восьмої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора встановлено Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 2 Порядку встановлено, що для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Міністерством юстиції України або відповідним територіальним органом.

Відповідно до пункту 5 Порядку, перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення: 1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги); 2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги; 3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги.

Пунктом 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації встановлено, що за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 27 листопада 2017 року на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської Ананко Костянтина Вікторовича, Об'єкт 1 поділено на два окремі об'єкти нерухомого майна з реєстраційними номерами 101 площею 10 952,8 м2 (далі по тексту - Об'єкт 5) та 101 площею 13 498,1 м2 (далі по тексту - Об'єкт 6); Об'єкт 2 поділено на два окремі об'єкти нерухомого майна з реєстраційними номерами 101 площею 2 878,1 м2 (далі по тексту - Об'єкт 7) та 101 площею 1 473,7 м2 (далі по тексту - Об'єкт 8).

20 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглаєм Андрієм Івановичем на підставі договору купівлі-продажу від 20 грудня 2017 року право власності на Об'єкт 6 та Об'єкт 8 зареєстровано за ТОВ «ОЛЛІТ».

21 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглаєм Андрієм Івановичем на підставі договору купівлі-продажу від 21 грудня 2017 року право власності на Об'єкт 3 та Об'єкт 4 зареєстровано за ТОВ «ОЛЛІТ».

З наведеного вбачається, що до моменту прийняття рішення за результатом розгляду скарги позивача, відбулась державна реєстрація права власності на Об'єкти 3, 4, 6 та 8 за ТОВ «ОЛЛІТ», тобто на момент подання позивачем скарги Об'єкти 6 та 8 були складовими Об'єктів 1 та 2, рішення про державну реєстрацію права власності на які є предметом скарги позивача.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що Об'єкти 5 та 7, які були складовими Об'єктів 1 та 2 залишились у власності ТОВ «Сівертекс», однак записи про державну реєстрацію права власності на Об'єкти 1 та 2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно погашено, відповідні розділи закрито.

Колегією суддів не виявлено порушень, під час прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до яких зареєстровано право власності ТОВ «Сівертекс» на вказані об’єкти нерухомого майна.

Крім того, зі змісту скарги від 21 листопада 2017 року №1-06/11650 вбачається, що ПАТ «Полікомбанк» обґрунтовує неправомірність прийняття та просить скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на Об'єкти 1, 2, 3, 4, однак, позивачем не надано обґрунтування неправомірності рішень про державну реєстрацію права власності на Об'єкти 5 та 7, які залишились у власності ТОВ «Сівертекс» та які були чинними на момент прийняття спірного наказу.

Колегія суддів наголошує, що положеннями частини восьмої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких Міністерство юстиції України приймає рішення про відмову у задоволенні скарги, вказаним переліком, як однією із підстав визначено «на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується», даний факт наявний в межах спірних правовідносин.

Посилання апелянта на той факт, що розгляд скарги відбувся лише на 47 день з дня її надходження, що вказує на навмисне затягування розгляду скарги, не може братися судом до уваги, адже нормами чинного законодавства не передбаченого чіткого строку розгляду скарг на дії державних реєстраторів, апелянтом не надано належних доказів, в розумінні норм КАС України, які б свідчили про можливість розгляду його скарги в більш короткий термін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв’язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Полікомбанк» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року – без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Полікомбанк» – залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року – без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Н.П.Бужак

Л.О.Костюк

Повний текст рішення виготовлено 14 травня 2019 року.