Справа № 807/913/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року

Львів

№ 857/2595/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Носа С.П.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Іршавської міської ради об'єднаної територіальної громади на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року, прийняте суддею Луцович М.М. у місті Ужгороді, повний текст складений 02.01.2019 року у справі за позовом Іршавської міської ради об'єднаної територіальної громади до Іршавської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування розпоряджень, -

встановив:

Іршавська міська рада об'єднаної територіальної громади (далі – Іршавська МР ОТГ, позивач) звернулася з адміністративним позовом до Іршавської районної державної адміністрації (далі – відповідач, Іршавська РДА), третя особа - ОСОБА_1, та з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Іршавської РДА «Про надання дозволу на розроблення детального плану території за межами населеного пункту» від 21.03.2017року за №108, як незаконне; визнати протиправним та скасувати розпорядження Іршавської РДА «Про затвердження детального плану території за межами населеного пункту» від 28.04.2017 року за № 167 як незаконне; стягнути з відповідача на користь Іршавської міської ради ОТГ понесені судові витрати у даній справі.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що з аналізу норм матеріального права, розроблення детального плану території за межами населених пунктів та внесення змін до нього здійснюються на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації.

Не заслуговують уваги доводи позивача про порушення відповідачем вимог ст.21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», позаяк обов’язок щодо організаційних та інших дій стосовно забезпечення проведення громадських слухань покладено виключно на органи місцевого самоврядування, а саме на сільські, селищні та міські ради.

Відсутність порушень з приводу прийняття розпоряджень вбачається з листів Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 24.07.2017 року та Управління містобудування та архітектури Закарпатської обласної державної адміністрації від 06.12.2013 року.

Крім того, вказані розпорядження є актами індивідуальної дії та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а у разі їх скасування, призведе до порушення суб’єктивного права особи ОСОБА_1 у якого земельна ділянка на якій мається намір будувати гараж та автомайстерні, перебуває у власності.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Іршавська МР ОТГ подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд розглянув справу у відсутності позивача та не пересвідчився в належному повідомленні.

Порушено вимоги ст.20, 33 Земельного кодексу України (всупереч вимогам про неможливість використання землі сільськогосподарського призначення для інших видів діяльності), позаяк на даний час призначення землі для ведення особистого селянського господарства, а надано дозвіл на будівництво гаража та автомайстерні.

Судом не з’ясовано того факту, що у спірному розпорядженні замовником детального плану є виконавчий комітет Лозянської сільської ради, хоча жодних документів, що підтверджують укладення з власником трьохстороннього договору або джерела фінансування такого, відсутні.

Не погоджується з тим, що законодавство не передбачає проведення громадських слухань з даного питання.

Не надано відповідь на той факт, що місце затвердження та площі забудови по факту не співпадають з кадастровим номером ОСОБА_1 в контурі за №291 (площа забудови в контурі №344)

Отже, мала бути відома із-за того, що має місце невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам закону, генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації.

Просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Іршавська РДА подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає мотиви подібні судовому рішенню.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області від 21.03.2017р. № 108, надано дозвіл на розроблення детального плану території за межами населеного пункту для розміщення гаража для стоянки вантажних автомобілів та автомайстерні на території Лозянської сільської ради на земельній ділянці, яка на даний час призначена для ведення особистого селянського господарства – мешканцю АДРЕСА_1 ОСОБА_1, на підставі поданого ним клопотання (а.с.10).

Замовником детального плану території є виконавчий комітет Лозянської сільської ради.

В подальшому, розпорядженням голови Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області від 28.04.2017р. № 167 було затверджено детальний план території для розміщення гаражу та автомайстерні на території Лозянської сільської ради, за межами населеного пункту, виконаний архітектрорм ОСОБА_2, кваліфікаційний сертифікат АА № 001704, з наступними техніко-економічними показниками: площа земельної ділянки – 10000,0 кв. метрів, площа забудови – 1150,0 кв. метрів (а.с.11).

Вважаючи незаконними вищезазначені розпорядження відповідача від 21.03.2017 р. та від 28.04.2017 р. № 167, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що громадські слухання щодо проектів детальних планів територій за межами населеного пункту та процедури їх проведення законодавством не передбачена, виходячи з наступного:

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абзацу шостого статті 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій.

Детальний план території - це містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території - пункт 3 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частиною четвертою статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що детальний план території визначає: принципи планувально-просторової організації забудови; червоні лінії та лінії регулювання забудови; функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; черговість та обсяги інженерної підготовки території; систему інженерних мереж; порядок організації транспортного і пішохідного руху; порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об'єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється - частина перша та друга статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні визначений Порядком проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівнім, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 555.

Згідно з пунктом 5 даного Порядку, повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації має містити: інформацію про мету, склад та зміст містобудівної документації, викладену у скороченій та доступній для широкої громадськості формі; основні техніко-економічні показники, зокрема графічні матеріали, що відображають зміст містобудівної документації; відомості про замовника та розробника проектів містобудівної документації та підстави для їх розроблення; інформацію про місце і строки ознайомлення з проектом містобудівної документації; інформацію про посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідальну за організацію розгляду пропозицій; відомості про строк подання і строк завершення розгляду пропозицій; інформацію стосовно запланованих інформаційних заходів (презентація, прилюдне експонування, телевізійні програми, публічні конференції тощо). Осіб, які забезпечують роботу з розгляду пропозицій громадськості, призначає орган місцевого самоврядування. Зазначені особи є відповідальними за автентичність проектів містобудівної документації.

Частинами п'ятою-восьмою статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування. Пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань. Пропозиції, надані після встановленого строку, не розглядаються. Пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні мають право надавати: 1) повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 2) юридичні особи, об'єкти нерухомого майна яких розташовані на території, для якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; 3) власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розробляється документація, та на суміжній з нею; 4) представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію; 5) народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад. Для розгляду спірних питань, що виникають у процесі громадських слухань, може утворюватися погоджувальна комісія.

Аналіз наведених положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» свідчить про те, що громадські слухання відбуваються з метою врахування громадських інтересів при розробленні містобудівної документації і вважаються належно організованими за наступних умов: оприлюднено інформацію про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у відповідному проекті із вказівкою на строк для подання таких пропозицій особами, які мають право на подання пропозицій до проектів містобудівної документації; безпосереднє подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування; утворення погоджувальної комісії у разі необхідності та, відповідно, оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

Тобто, врахування громадських інтересів при розробленні проектів містобудівної документації є результатом двостороннього процесу. За відсутності факту реалізації громадськістю свого права на подання пропозицій до містобудівної документації у передбаченому законом порядку, у органу місцевого самоврядування відсутній обов'язок їх розгляду та, відповідно, врахування.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» у разі розгляду місцевою державною адміністрацією питань, які зачіпають інтереси місцевого самоврядування, про це повідомляється заздалегідь відповідним органам місцевого самоврядування. Представники цих органів та посадові особи територіальних громад мають право брати участь у розгляді таких питань місцевою державною адміністрацією, висловлювати зауваження і пропозиції.

Пунктом 17 згаданого вище Порядку визначено, що затвердження проектів містобудівної документації без проведення процедури розгляду пропозицій громадськості забороняється, а матеріали щодо розгляду таких пропозицій є невід’ємною складовою частиною зазначеної документації.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, в матеріалах справи відсутні докази, а відповідачем не спростовано, що такі слухання із залученням громадськості щодо розгляду пропозицій з приводу розробленого детального плану територій проводились.

Крім того, Іршавською РДА затверджено детальний план на забудову, коли земельна ділянка відведена під сільськогосподарське виробництво.

Так, згідно розпорядження голови Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області від 21.03.2017р. № 108, надано дозвіл на розроблення детального плану території за межами населеного пункту для розміщення гаража для стоянки вантажних автомобілів та автомайстерні на території Лозянської сільської ради на земельній ділянці, яка на даний час призначена для ведення особистого селянського господарства мешканцю АДРЕСА_1 ОСОБА_1, на підставі поданого ним клопотання.

Апеляційний суд приймає до уваги твердження апелянта, що судом першої інстанції не взято до уваги щодо контурної карти про грошову оцінку земель сільськогосподарських угідь в межах с. Лоза та за її межами щодо розташування земельної ділянки ОСОБА_1, оскільки згідно оспореного розпорядження голови Іршавської районної державної адміністрації від 28.04.2017 року за № 167 «Про затвердження детального плану території для розміщення гаражу та автомайстерні на території Лозянської сільської ради, за межами населеного пункту», затверджено площу забудови в контрі за № 291.

Відповідно до вищевказаної карти, місце затвердження та площі забудови по факту не співпадає з кадастровим номером ОСОБА_1М в контурі за № 291, який був затверджений розпорядження голови Іршавської РДА від 27.04.2017 року за № 167, оскільки кадастровий номер № :01:001:0109 для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Лозянської сільської ради, за межами населеного пункту, площа забудови в контрі за № 344.

Згідно довідки виданої старостою с.Лоза Іршавського ОТГ за №12 від 08.02.2018р, а також довідки головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 12.02.2018 за № 18-7-0.21-49/101-18, стверджується факт розміщення земельної ділянки за № :01:001:0109 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1 га, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, за контуром № 344 на території Лозянської сільської ради.

Частиною 5 ст.20 Земельного кодексу України визначено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Відповідно до п. «а» ч.3 ст.22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно ст.33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Таким чином, спірна земельна ділянка щодо якої надано дозвіл та затверджено детальний плану згідно розпорядження Іршавської РДА від 28.04.2017р. на розміщення гаражів для ватажних транспортних засобів передбачає зміну цільового призначення, із землі сільськогосподарського призначення на землі промисловості, транспорту, та іншого призначення.

Відповідно до ч.3 ст. 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту детального плану щодо розміщення будівництва або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко- економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку

Тобто, Іршавська районна державна адміністрація в розпорядженні від 21.03.2017 року №108 не вказала склад, зміст щодо розроблення плану території, що забезпечує формування території, чим порушила Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»», а саме відсутність відповідно до розпорядження замовника детального плану території виконавчого комітету Лозянської сільської ради укладання правової угоди щодо замовника розроблення детального плану, фінансування робіт щодо розроблення детального плану та доручення про організацію проведення громадських слухань по детальному плану; зобов’язана була розглянути клопотання щодо затвердження детального плану щодо будівництва гаражів і надати мотивовану відмову у її наданні з посиланням на невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам Закону, генерального плану населеного пункту та іншої містобудівної документації.

Таким чином, оспорені розпорядження Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області «Про надання дозволу на розроблення детального плану території за межами населеного пункту» від 21.03.2017 року №108 та розпорядження Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області «Про затвердження детального плану території за межами населеного пункту» від 28.04.2017 року №167, слід визнати протиправними та скасувати.

Аналогічна правова позиція з досліджуваних правовідносин викладена в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі №806/2612/16.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Заслуговує на увагу апеляційного суду твердження апелянта про розгляд справи у відсутності позивача, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про розгляд справи 13 грудня 2018 року, відповідно до норм глави 7 розділу І Кодексу адміністративного судочинства України «Судові виклики і повідомлення».

Відповідно до п.3 ч.3 ст.317 КАС України - порушення норм процесуального права є обов’язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 308, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Іршавської міської ради об'єднаної територіальної громади задовольнити.

Скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року у справі № 807/913/17 та ухвалити постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області «Про надання дозволу на розроблення детального плану території за межами населеного пункту» від 21.03.2017 року №108 та розпорядження Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області «Про затвердження детального плану території за межами населеного пункту» від 28.04.2017 року №167.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

І. М. Обрізко

судді

Л. П. Іщук

С. П. Нос

Повний текст складено 15.05.2019