Справа № 817/700/18
Суддя: Золотніков Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 817/700/18

Провадження № 11-1525апп18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Золотнікова О. С.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Кібенко О. Р., Князєва В. С ., Лобойка Л. М ., Лященко Н . П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року (суддя Друзенко Н. В.) та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року (судді Охрімчук І. Г., Капустинський М. М., Моніч Б. С.) у справі № 817/700/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод майстер» (далі - ТОВ «Прод майстер», ТОВ відповідно) до реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний центр» Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області Крохуна Валентина Івановича (далі -Реєстратор), треті особи: Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, ТОВ «Прод майстер Рівне», про визнання протиправними й скасування рішень та

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року ТОВ «Прод майстер» звернулося до суду з позовом про визнання протиправними й скасування рішень Реєстратора від 12 грудня 2017 року з індексними номерами 38684986, 38685083, 38685093, 38685163, 38685218, 38685144, 38685202 щодо реєстрації за ТОВ «Прод майстер Рівне» права власності на земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , НОМЕР_1 (далі - спірні земельні ділянки).

На обґрунтування позову ТОВ «Прод майстер» зазначило, що в лютому 2018 року йому стало відомо про те, що 12 грудня 2017 року на підставі протоколу установчих зборів засновників ТОВ «Прод майстер Рівне» та акта прийому-передачі нерухомого майна від 08 жовтня 2017 року Реєстратор здійснив реєстраційні дії щодо реєстрації переходу права власності на спірні земельні ділянки від позивача до ТОВ «Прод майстер Рівне». При цьому ТОВ «Прод майстер» не подавало документів для здійснення вказаних реєстраційних дій, а реєстратор вчинив їх з порушенням вимог законодавства на підставі неналежним чином оформлених документів. З огляду на викладене оскаржувані рішення Реєстратора є протиправними та підлягають скасуванню.

Рівненський окружний адміністративний суд рішенням від 06 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року, позов задовольнив.

Не погодившись із указаними судовими рішеннями, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, на обґрунтування якої зазначив, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вирішується спір про право власності на спірні земельні ділянки. На підставі викладеного скаржник просить скасувати оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а провадження у справі закрити.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Прод майстер» вказало, що твердження скаржника про те, що спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, є помилковим. На думку позивача, оскаржувані судові рішення є законними й обґрунтованими, ухваленими судами відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у справі, підтверджених доказами. З огляду на зазначене позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 02 листопада 2018 року відкрив касаційне провадження в цій справі, а ухвалою від 20 грудня 2018 року передав її на розгляд Великої Палати Верховного Судувідповідно до частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме у зв`язку з оскарженням учасником справи судових рішень з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 21 січня 2019 року прийняла та призначила справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників з огляду на практику Європейського суду з прав людини стосовно доцільності розгляду справи на основі письмових доказів у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява № 64336/01).

Відповідач та треті особи відзивів на касаційну скаргу не надіслали.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, наведені в касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що ТОВ «Прод майстер» на праві власності належать спірні земельні ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Реєстр) про реєстрацію права власності від 01 серпня 2017 року № 94823681, № 94827770, № 94829125, № 94830085, № 94831326, № 94835091, № 94826063 та витягами з Реєстру про реєстрацію іпотеки від 16 грудня 2016 року № 76119166, № 76119054, № 76119273, № 76119550, № 76118911, № 76119782 , № 76119663.

12 грудня 2017 року Реєстратор прийняв рішення про реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки за ТОВ «Прод майстер Рівне».

Не погодившись із вказаними рішеннями Реєстратора, ТОВ «Прод майстер» звернулося до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Прод майстер», Рівненський окружний адміністративний суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ТОВ «Прод майстер Рівне» для проведення державної реєстрації прав на спірні земельні ділянки надало Реєстратору документи, які не відповідають вимогам, установленим Законом України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відтак оскаржувані рішення Реєстратора підлягають скасуванню.

Вирішуючи при цьому справу по суті заявлених позовних вимог, суди попередніх інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим і підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду вважає помилковими ці висновки судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як установлено матеріалами справи, позивач звернувся до суду з позовом до Реєстратора, який провів державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки за ТОВ «Прод майстер Рівне».

При цьому підставою для звернення з позовом є те, що внаслідок прийняття оскаржуваних рішень про державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки порушується право позивача на володіння, користування та розпорядження цими земельними ділянками.

Отже, виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з правомірністю набуття третьою особою у справі права власності на земельні ділянки, що стало підставою для оскарження реєстрації права власності на це майно.

Тобто предметом розгляду в цій справі є законність набуття права власності на нерухоме майно, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Критеріями відмежування справ цивільної (господарської) юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини першої статті 16 ЦК України).

За правилами пункту 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Прод майстер» заявлено на захист порушеного права власності на земельні ділянки, натомість на підставі оскаржуваних рішень суб`єкта владних повноважень у третьої особи виникло речове право, правомірність набуття якого оспорює позивач, то цей спір стосується приватноправових відносин і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а з огляду на суб`єктний склад сторін має вирішуватися судами за правилами ГПК України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня, 30 жовтня, 13 листопада, 11 грудня 2018 року та 13 лютого 2019 року у справах № 806/1641/17 (провадження № 11-696апп18), № 809/973/14 (провадження № 11-858апп18), № 809/649/14 (провадження № 11-859апп18), № 809/874/14 (провадження № 11-994апп18) та № 815/1327/18 (провадження № 11-1093апп18) відповідно.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі пункту 5 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити заяву без розгляду у відповідній частині.

За правилами частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій розглянули справу з порушенням правил юрисдикції адміністративних судів, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про скасування постановлених у справі судових рішень із закриттям провадження в адміністративній справі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 354, 356, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

2. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Золотніков

Судді: Н. О. Антонюк Н. П. Лященко

С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко

В. В. Британчук Л. І. Рогач

Д. А. Гудима І. В. Саприкіна

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

О. Р. Кібенко О. С. Ткачук

В. С. Князєв В. Ю. Уркевич

Л. М. Лобойко О. Г. Яновська