Справа № 400/249/19
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

м. Миколаїв.

20 травня 2019 р.справа № 400/249/19

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., за участю секретаря судового засідання Кафанової Г.Г.,

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідачів 1, 2: Горохівської С.І .,

представника відповідача 3: не прибув,

у відкритому судовому засіданні розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_2 , АДРЕСА_1

до відповідачіввідповідача 1: Державної фіскальної служби України, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053 відповідача 2: Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 відповідача 3: Баштанської ОДПІ Головного управління ДФС України в Миколаївській області, вул. Миколи Аркаса, 2, смт. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101

про1) визнання протиправними і скасування наказу ДФС України від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 "; 2) визнання протиправним і скасування наказу Баштанської ОДПІ Головного управління ДФС України у Миколаївській області від 26 грудня 2018 р. № 66-о "Про оголошення наказу ДФС України від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 "; 3) визнання протиправним і скасування наказу ДФС України від 12 вересня 2018 р. № 2008 "Про оголошення конкурсу" в частині оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади категорії "Б" - начальника Казанківської державної податкової інспекції Баштанського управління Головного управління ДФС у Миколаївській області; 4) поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника Казанківського відділення Баштанської ОДПІ Головного управління ДФС України в Миколаївській області з 26 грудня 2018 р.; 5) зобов`язання Головного управління ДФС у Миколаївській області запропонувати ОСОБА_2 для переведення посаду начальника Казанківської державної податкової інспекції Баштанського управління Головного управління ДФС у Миколаївській області; 6) стягнення з Баштанської ОДПІ Головного управління ДФС України у Миколаївській області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі - позивач або ОСОБА_2 ) звернулась з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач 1 або ДФС України), Головного управління ДФС у Миколаївській області (надалі - відповідач 2 або ГУ ДФС) та Баштанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області (надалі - відповідач 3 або Баштанська ОДПІ), в якому просить суд:

1) визнати протиправними і скасувати наказ ДФС України від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 ";

2) визнати протиправним і скасувати наказ Баштанської ОДПІ від 26 грудня 2018 р. № 66-о "Про оголошення наказу ДФС України від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 ";

3) визнати протиправним і скасувати наказ ДФС України від 12 вересня 2018 р. № 2008 "Про оголошення конкурсу" в частині оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади категорії "Б" - начальника Казанківської державної податкової інспекції Баштанського управління ГУ ДФС;

4) поновити ОСОБА_2 на посаді начальника Казанківського відділення Баштанської ОДПІ з 26 грудня 2018 р.,

5) зобов`язати ГУ ДФС запропонувати ОСОБА_2 для переведення посаду начальника новоствореної Казанківської державної податкової інспекції Баштанського управління ГУ ДФС (надалі - Казанківська ДПІ);

6) стягнути з Баштанської ОДПІ на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог позивач навела такі доводи:

- наказ ДФС України від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 " не містить дати звільнення і фактично її звільнення відбулось на підставі наказу Баштанської ОДПІ від 26 грудня 2018 р. № 66-о "Про оголошення наказу ДФС України від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 ", тоді як відповідно до п. 11 пп. 15 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 21 травня 2014 р. № 236 (надалі - Положення № 236), наказ про її звільнення повинен бути виданий головою ДФС України;

- до звільнення вона займала посаду заступника начальника - начальника Казанківського відділення Баштанської ОДПІ, яка в процесі реорганізації була приєднана до ГУ ДФС в статусі структурного підрозділу, а Казанківське відділення Баштанської ОДПІ перетворено на Казанківську ДПІ. У Казанківській ДПІ малась вакантна посада начальника, але всупереч вимогам Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України) і Закону України "Про державну службу" ця посада не була їй запропонована;

- після її звільнення, ДФС України спірним наказом оголосила конкурс на зайняття вакантної посади начальника Казанківської ДПІ, але у зв`язку з тим, що таку посаду відповідач 2 повинен був запропонувати їй, позивач вважає проведення конкурсу незаконним;

- на думку позивача, ефективний захист її прав можливий тільки шляхом покладення на ГУ ДФС обов`язку запропонувати їй посаду начальника новоствореної Казанківської ДПІ.

Відповідачі позов не визнали, у відзивах, які за змістом і суттю є ідентичними, зазначили, що звільнення ОСОБА_2 відбулось на підставі наказу ДФС України від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 ", який відповідає вимогам законодавства, а наказом Баштанської ОДПІ від 26 грудня 2018 р. № 66-о "Про оголошення наказу ДФС України від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 " позивача тільки ознайомлено з першим наказом і позивач безпідставно ототожнює ці накази. Також зазначено, що позивачу пропонувалась низка рівнозначних посад, від яких вона відмовилась. Окремо відповідачі звернули увагу на те, що приєднання Баштанської ОДПІ в процесі реорганізації до ГУ ДФС, потягло зміну її юридичного статусу на вищу ланку, відповідно, і посада начальника новоствореної Казанківської ДПІ, яка входить до складу Баштанської ОДПІ, не є рівнозначною посаді, з якої позивача було звільнено - заступника начальника - начальника Казанківського відділення Баштанської ОДПІ (а. с. 98-99, 109-110, 131-132).

В судовому засіданні представник відповідачів 1, 2 наголосив, що ОСОБА_2 для переведення пропонувались рівнозначні посади, але пропозиція посади саме начальника новоствореної Казанківської ДПІ, є дискретними повноваженнями керівника ГУ ДФС - законодавство покладає на нього обов`язок запропонувати позивачу рівнозначну посаду, що і було зроблено відповідачем 2, але у нього відсутній обов`язок запропонувати саме ту рівнозначну посаду, яку бажає зайняти позивач. Крім того, на час звільнення ОСОБА_2 на посаду начальника Казанківської ДПІ вже було оголошено конкурс.

Позовна заява залишалась без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) (а. с. 77-78).

Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи. Під час розгляду справи, суд задовольнив клопотання відповідача 1 та відповідною ухвалою призначив її до розгляду за правилами загального позовного провадження (а. с. 95-96).

2 квітня 2019 р. судом прийнято ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а. с. 143-144).

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, з 1994 р. і по день звільнення ОСОБА_2 працювала на різних посадах в органах податкової служби, а з 30 листопада 2015 р. і по день звільнення позивач займала посаду заступника начальника - начальника Казанківського відділення Баштанської ОДПІ (а. с. 15, 40-46).

Наказом ДФС України від 10 травня 2018 р. № 291, із змінами, внесеними наказом від 11 вересня 2018 р. № 583, Баштанська ОДПІ, до складу якої входило Казанківське відділення, була реорганізована шляхом приєднання як структурного підрозділу до ГУ ДФС (а. с. 18-21).

Наказом від 14 травня 2018 р. № 15 із змінами, внесеними наказом від 17 вересня 2018 р. № 19, розпочато процедуру реорганізації Баштанської ОДПІ (а. с. 22-24).

12 вересня 2018 р. ОСОБА_2 була попереджена про наступне вивільнення, на підставі ст. 87 ч. 1 п. 1 Закону України "Про державну службу", одночасно їй запропонована для переведення вакантна посада старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Баштанського управління ГУ ДФС, від якої вона відмовилась (а. с. 32-33).

12 вересня 2018 р. наказом ГУ ДФС № 2008 був оголошений конкурс на зайняття вакантних посад в структурних підрозділах ГУ ДФС, зокрема, і на посаду начальника Казанківської ДПІ (а. с. 25-28).

8 листопада 2018 р. позивачу повторно запропоновано для переведення ряд вакантних посад, від яких вона також відмовилась (а. с. 34-36).

Наказом в.о. Голови ДФС України від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 ", державна служба останньої припинена, вона звільнена з посади заступника начальника - начальника Казанківського відділення Баштанської ОДПІ відповідно до ст. 40 ч. 1 п. 1 КЗпП України (а. с. 37).

Наказом голови комісії з реорганізації Баштанської ОДПІ від 26 грудня 2018 р. № 66-о "Про оголошення наказу ДФС України від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 " позивачу оголошено наказ ДФС України про її звільнення та встановлена дата фактичного звільнення - 26 грудня 2018 р. (а. с. 38).

Правовідносини щодо проходження державної служби, підстави звільнення з державної служби, гарантії державних службовців, врегульовані Законом України "Про державну службу".

Так, відповідно до ст. 5 ч. 2-3 Закону України "Про державну службу" відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Підстави припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення визначені ст. 87 вказаного Закону, зокрема, відповідно пункту 1 - це скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

При цьому процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення (ст. 87 ч. 3 Закону України "Про державну службу").

Законом України "Про державну службу" встановлені гарантії працевлаштування для державних службовців державних органів, які реорганізуються. Так, відповідно до ст. 22 ч. 5 цього Закону, у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, здійснюється без обов`язкового проведення конкурсу.

Статтею 36 ч. 3 КЗпП України встановлено, що у разі зміни власника підприємства, а у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника уповноваженого органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 40 ч. 1 п. 1 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. При цьому таке звільнення допускається лише якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина 2 статті 40 КЗпП України).

Статтею 49-2 ч. 1 і 3 КЗпП України передбачено, що у разі вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці та одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Системний аналіз вказаних норм законодавства дозволяє дійти висновку про те, що при реорганізації державного органу, звільнення державного службовця може вважатись правомірним лише за одночасної наявності таких умов:

- реорганізація державного органу в якій працює особа та/або скорочення штату працівників;

- відсутність можливості працевлаштування державного службовця на рівнозначну посаду;

- відмова державного службовця від переведення на іншу (ніжчу) посаду відповідно його кваліфікації.

Таким чином, перед звільненням ОСОБА_2 , їй необхідно було запропонувати або рівнозначну посаду, або іншу посаду, яка відповідає її кваліфікації.

Внаслідок реформування територіальних органів ДФС, була змінена лише внутрішня організаційна структура ГУ ДФС, зокрема Баштанська ОДПІ втратила статус юридичної особи та була приєднана до ГУ ДФС в якості структурного підрозділу, у складі якого утворена Казанківська ДПІ, яка виконуватиме ті ж самі функції, що і Казанківське відділення Баштанської ОДПІ.

Реорганізація Баштанської ОДПІ шляхом її приєднання ГУ ДФС не змінює статусу новоутвореної Казанківської ДПІ порівняно з Казанківським відділенням Баштанської ОДПІ. Також не впливає і зміна назви державного органу - з відділення на ДПІ.

Отже, посада начальника Казанківського відділення Баштанської ОДПІ, яку позивач займала до звільнення та посада начальника створеної Казанківської ДПІ, є рівнозначними. Суд відкидає доводи відповідачів про те, що пропозиція саме цієї посади, є розсудом керівника ГУ ДФС, - одночасно із пропозицією інших рівнозначних посад, він мав запропонувати позивачу і посаду начальника Казанківської ДПІ, чого ним зроблено не було і безпідставно оголошено конкурс.

В той же час, суд відхиляє аргументи позивача щодо порушення процедури прийняття спірних наказів про її звільнення.

Так, наказ від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 " виданий в.о. Голови ДФС України в межах його повноважень, визначених п. 11 пп. 15 Положення № 236.

На виконання цього наказу та з метою дотримання норм трудового законодавства, головою Комісії з реорганізації Баштанської ОДПІ видано наказ від 26 грудня 2018 р. № 66-0 "Про оголошення наказу ДФС України від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 ", в якому визначена конкретна дата звільнення позивача - 26 грудня 2018 р. Згідно запису у трудовій книжці, позивач звільнена саме 26 грудня 2018 р. Цей наказ не вносить змін до наказу в.о. голови ДФС України та прийнятий головою комісії з реорганізації на виконання обов`язку, покладеного п. 5.4. наказу в.о. Голови ДФС України № 291 від 10 травня 2018 р. "Про реорганізацію територіальних органів ДФС у Миколаївській області" щодо вжиття заходів з попередження та звільнення працівників.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі не довели правомірності ухвалення рішень про звільнення позивача, яке оформлено наказами від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 " та від 26 грудня 2018 р. № 66-о "Про оголошення наказу ДФС України від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 ", а тому такі накази є протиправними і підлягають скасуванню, а ОСОБА_2 підлягає поновленню на посаді, яку займала на момент звільнення - начальника Казанківського відділення Баштанської ОДПІ з 26 грудня 2018 р.

В той же час, вимога про визнання протиправним і скасування наказу ГУ ДФС від 12 вересня 2018 р. № 2008 "Про оголошення конкурсу" в частині оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади начальника Казанківської ДПІ задоволенню не підлягає, так як такий спосіб захисту позивачем своїх прав не призведе до їх поновлення, оскільки дія цього наказу вже вичерпана, конкурс відбувся, а його переможець призначений на цю посаду, що підтверджується наказом ГУ ДФС від 19 грудня 2018 р. № 505-о (а. с. 153).

Не підлягає задоволенню і вимога про зобов`язання ГУ ДФС запропонувати позивачу для переведення посаду начальника новоутвореної Казанківської ДПІ, оскільки така посада з 19 грудня 2018 р. не є вакантною.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Порядок розрахунку середнього заробітку визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку розрахунку середньої заробітної плати" від 8 лютого 1995 № 100.

Відповідно до п. 2 цього Порядку, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно довідки середня заробітна плата ОСОБА_2 за останні два календарних місяці, які передували її звільненню (жовтень і листопад 2018 р.), складає 12 308,12 грн., відповідно, середньоденна заробітна плата складає 279,73 грн. (а. с. 152). Станом на день розгляду справи, кількість робочих днів, за які необхідно стягнути кошти, становить 97 днів (грудень 2018 р. 3 дні, січень 2019 р. 21 день, лютий 2019 р. 20 днів, березень 2019 р. 20 днів, квітень 2019 р. 21 день, травень 2019 р. 12 днів). Таким чином, сума стягнення за час вимушеного прогулу ОСОБА_2 складає 27 133,81 грн. (97*279,73=27 133,81), а сума стягнення за 1 місяць складає 5 874,33 грн. (21*279,73=5 874,33).

Відповідно до ст. 371 ч. 1 п. 2-3 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині стягнення 5 874,33 грн. середнього заробітку за один місяць та про поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника Казанківського відділення Баштанської ОДПІ підлягає негайному виконанню.

За приписами ст. 5 ч. 1 п. 1 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

В той же час, вимога позивача про визнання протиправним і скасування наказу ДФС України від 12 вересня 2018 р. № 2008 "Про оголошення конкурсу" не підпадає під визначену пільгу та оплачена судовим збором, який позивачу не присуджується у зв`язку з відмовою в задоволенні такої вимоги.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ,) Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) Баштанської ОДПІ Головного управління ДФС України в Миколаївській області (вул. Миколи Аркаса, 2, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними і скасувати наказ ДФС України від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 .".

3. Визнати протиправним і скасувати наказ Баштанської ОДПІ Головного управління ДФС України в Миколаївській області від 26 грудня 2018 р. № 66-о "Про оголошення наказу ДФС України від 17 грудня 2018 р. № 2463-о "Про звільнення ОСОБА_2 ".

4. Поновити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на посаді заступника начальника - начальника Казанківського відділення Баштанської ОДПІ Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Миколи Аркаса, 2, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101, ) з 26 грудня 2018 р.

5. У задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним і скасування наказу ДФС України від 12 вересня 2018 р. № 2008 "Про оголошення конкурсу" в частині оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади категорії "Б" - начальника Казанківської державної податкової інспекції Баштанського управління Головного управління ДФС у Миколаївській області, відмовити.

6. У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДФС у Миколаївській області запропонувати ОСОБА_2 для переведення посаду начальника новоствореної Казанківської державної податкової інспекції Баштанського управління Головного управління ДФС у Миколаївській області, відмовити.

7. Стягнути з Баштанської ОДПІ Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Миколи Аркаса, 2, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 26 грудня 2018 р. до 20 травня 2019 р. в сумі 27 133,81 грн. (двадцять сім тисяч сто тридцять три гривні вісімдесят одна копійка), без врахування заробітної плати за один місяць в сумі 5 874,33 грн. (п`ять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні тридцять три копійки).

8. Стягнути з Баштанської ОДПІ Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Миколи Аркаса, 2, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заробітну плату за один місяць в сумі 5 874,33 грн. (п`ять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні тридцять три копійки).

9. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника - начальника Казанківського відділення Баштанської ОДПІ Головного управління ДФС у Миколаївській області з 26 грудня 2018 р. підлягає негайному виконанню.

10. Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 5 874,33 грн. (п`ять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні тридцять три копійки), в межах загальної суми стягнення в розмірі 27 133,81 грн. (двадцять сім тисяч сто тридцять три гривні вісімдесят одна копійка), підлягає негайному виконанню.

11. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення суду виготовлено

20 травня 2019 р.

Суддя А. О. Мороз