Справа № 480/902/19
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2019 р. Справа №480/902/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, яка полягає в ненаданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області;
- зобов`язати Миколаївську селищну раду Білопільського району Сумської області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення у даній справі шляхом зобов`язання Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області протягом місяця після набрання судовим рішенням законної сили подати звіт про його виконання.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 12.11.2018 звернувся до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області.
До заяви було додано викопіювання, на якому зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки, копія паспорту, а також нотаріально посвідчена згода ФГ "Смакол" на вилучення частини земельної ділянки.
Листом від 13.12.2018 №2353 Миколаївська селищна рада Білопільського району Сумської області повідомила позивача, що в даний час вказані у заяві позивача землі передані до комунальної власності, але примірники договорів оренди земельних ділянок управлінням Держгеокадастру у Сумській області до Миколаївської селищної ради ще не передані. Як тільки примірники договорів оренди цієї земельної ділянки будуть передані Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області до Миколаївської селищної ради, позивачу додатково буде повідомлено про можливість передачі у власність та розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Листом від 27.12.2018 позивач надав Миколаївський селищній раді нотаріально посвідчену копію договору оренди цієї земельної ділянки та повідомив, що згідно чинного земельного законодавства наявність чи відсутність в селищній раді договору оренди цієї земельної ділянки жодним чином не впливає на надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а також, що перебування цієї земельної ділянки в оренді у Фермерського господарства «Смакол» не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Проте, станом на момент звернення до суду жодної відповіді чи рішення від Миколаївської селищної ради відносно своєї заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою позивач не отримав.
Позивач вважає бездіяльність щодо ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою наведений у ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, при цьому в листі відповідача не наведено жодної з них.
Оскільки, на переконання позивача, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки відповідача, а тому єдиним правильним способом захисту порушеного права є зобов`язання Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вказані у позові земельні ділянки передані у комунальну власність Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області (акт приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 27.09.2018 р.).
У комунальній власності є майно, у т.ч. грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування (ст. 327 ЦК України).
Суб`єктами права власності на землю є (у тому числі) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності (стаття 80 Земельного кодексу України (ВВР), 2002, № 3-4, ст.27) з наступними змінами). Враховуючи вказану норму права, безпосереднім власником земель комунальної власності є територіальна громада Миколаївської ОТГ, яка реалізує своє право через Миколаївську селищну раду Білопільського району Сумської області.
Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності (ч.І ст. 121 ЗК України). Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч.І ст.122 ЗК України).
Для захисту інтересів мешканців територіальної громади та реалізації їх прав на землю, які є безпосередніми власниками земель територіальної громади згідно вимог закону, не обмеження права територіальної громади на свій розсуд розпоряджатися своєю власністю, враховуючи положення ст. 122 ЗК України, на 37 сесії 7 скликання на розгляд депутатів винесено пропозицію щодо прийняти рішення селищною радою про можливість розпорядженням правом територіальної громади на передачу земель комунальної власності тільки до жителів громади (громадян України), які зареєстровані та безпосередньо проживають на території Миколаївської селищної ОТГ.
У 2019 році для наповнення селищного бюджету з метою розвитку території Миколаївської селищної ОТГ, забезпечення мешканців громади комфортними умовами проживання на території ОТГ, доцільно прийняти рішення про можливість надання в користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення, тільки на платній основі (оренда). Як виняток, для підтримки учасників АТО, які зареєстровані на території Миколаївської селищної ОТГ, розглянути питання щодо надання в безкоштовне користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення в розмірах, визначених вимогами чинного законодавства України.
Враховуючи вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 37-38).
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач звернувся до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області із заявою від 12.11.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області. До заяви було додано графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки, копія паспорту, а також нотаріально посвідчена згода ФГ "Смакол" на вилучення частини земельної ділянки (а.с. 15-21).
Листом від 13.12.2018 № 2353 Миколаївська селищна рада Білопільського району Сумської області повідомила позивача, що в даний час вказані у заяві позивача землі передані до комунальної власності, але примірники договорів оренди земельних ділянок Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області до Миколаївської селищної ради ще не передані. Як тільки примірники договорів оренди цієї земельної ділянки будуть передані Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області до Миколаївської селищної ради, позивачу додатково буде повідомлено про можливість передачі у власність та розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 22).
Листом від 27.12.2018 позивач надав Миколаївський селищній раді нотаріально посвідчену копію договору оренди цієї земельної ділянки та повідомив, що згідно чинного земельного законодавства наявність чи відсутність в селищній раді договору оренди цієї земельної ділянки жодним чином не впливає на надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а також, що перебування цієї земельної ділянки в оренді у Фермерського господарства «Смакол» не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою (а.с. 23).
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного кодексу України.
Так, відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України).
З наведених норм вбачається, що проект землеустрою розробляється на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам.
Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
У даному випадку таким органом є Миколаївська селищна рада Білопільського району Сумської області.
Так, розглянувши заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, листом від 13.12.2018 № 2353 Миколаївська селищна рада Білопільського району Сумської області повідомила позивача, що в даний час вказані у заяві позивача землі передані до комунальної власності, але примірники договорів оренди земельних ділянок управлінням Держгеокадастру у Сумській області до Миколаївської селищної ради ще не передані. Як тільки примірники договорів оренди цієї земельної ділянки будуть передані Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області до Миколаївської селищної ради, позивачу додатково буде повідомлено про можливість передачі у власність та розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 22).
Вказана підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не передбачена статтею 118 Земельного кодексу України.
Відповідно до ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Проте, Миколаївська селищна рада Білопільського району Сумської області не надала позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, при цьому, відповідач посилається на підстави, не передбачені Земельним кодексом України чи іншими законодавчими актами.
Суд зауважує, що відповідач зобов`язаний або надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою, або відмовити у наданні такого дозволу, але на законних підставах.
Однак, Миколаївська селищна рада Білопільського району Сумської області не розглянула заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та не прийняла обґрунтованого рішення у відповідності до вимог ст. 118 Земельного кодексу України.
Суд звертає увагу на те, що листом від 27.12.2018 позивач надав Миколаївський селищній раді нотаріально посвідчену копію договору оренди земельної ділянки від 27.06.2018, проте станом на день розгляду справи обґрунтованого рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або про відмову у наданні такого дозволу відповідачем прийнято не було.
Отже, лист відповідача від 13.12.2018 № 2353 не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.
Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою та зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 в зв`язку із тим, що вказані вимоги є передчасними, оскільки відсутнє рішення відповідача стосовно заяви про надання такого дозволу.
Водночас, відповідь, викладена у листі відповідача від 13.12.2018 № 2353, є бездіяльністю, оскільки вищезазначеними нормами права не закріплено за суб`єктом владних повноважень права утримуватись від прийняття відповідного рішення за результатом розгляду питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.
Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені ЗК України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області прийняти відповідне рішення, тобто рішення про надання або рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.
Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.
Згідно із пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 ч. 4 ст. 245 КАС України).
Отже, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області стосовно розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.11.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, зобов`язати відповідача повторно розглянути зазначену заяву і прийняти рішення по даній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області стосовно розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.11.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук