Справа № 1140/3361/18
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/3361/18
Суддя І інстанції Хилько Л.І.,

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Маш»

на рішення у Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Маш» до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Техно-Маш» звернулось з вищевказаним позовом до суду в якому, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від № 8 від 13.06.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що нарахування штрафних санкцій та пені за порушення термінів розрахунків по експортним операціям в сумі 68750,66 грн. контролюючим органом відбулося без врахування того факту, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 27.08.2018 року у справі 912/1314/18 встановлено припинення зобов`язання за контрактом № 1 від 21.02.2017 внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання ЗАТ «Рибницький цементний комбінат» .

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ «Техно-Маш» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального прав просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує на те, що з припиненням 14.08.2017 року зобов`язання за контрактом № 1 від 21.02.2017 року у товариства припинився обов`язок зарахування валютної виручки на валютний рахунок.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період з 23 по 25 травня 2018 р. посадовою особою відповідача проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по експортному контракту №1 від 21.02.2017 р. за період з 07.07.2017 р. по 25.05.2018 р., за результатами якої 30.05.2018 р. складено акт №84/11-28-14-08/38693003.

Перевіркою встановлено порушення ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» по такому контракту (а.с.6-8).

13.06.2018 р. відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 8 (а.с.5), яким до позивача, за порушення термінів розрахунків по експортним операціям, застосовано штраф у розмірі 68750,66 грн. за період з 04.01.2018 року по 25.05.2018 рік.

Перевіркою встановлено, що між ТОВ «Техно-Маш» (продавець) та ЗАТ «Рибницький цементний комбінат», Молдова (покупець) було укладено Контракт №1 від 21.02.2017 р., предметом якого було поставка електрообладнання в кількості, асортименті та по ціні, зазначених в специфікаціях на умовах поставки FСА -м. Кіровоград, склад Продавця (Інкотермс 2010). Загальна вартість контракту орієнтовно становить 100 00,0 дол. США.

Перевіркою повідомлення ПАТ «ПУМБ» (м. Київ, лист № КНО-09.1.7/112 від 07.12.2018 р.) по даті оформлення митної декларації 07.07.2017 р. встановлено, що станом на 07.07.2017 р. згідно обліку підприємства по рах.362 по Контракту №1 від 21.02.2017 р. рахувалась кредиторська заборгованість в сумі 5750 дол.США.

На виконання умов зазначеного Контракту ТОВ «Техно-Маш» 07.07.2017 р. відвантажено на адресу нерезидента електродвигун постійного струму на загальну суму 11500 дол.США або 299693,54 грн. згідно митної декларації ЕК-10 №UA901010/2017/005979 від 07.07.2017 р. на суму 11500 дол.США. Експорт товару відображено в бухгалтерському обліку по Дт.362 «Розрахунки з іноземними покупцями» та Кт.701 «Дохід від реалізації» в сумі 11500 дол.США (а.с.16-20).

Так, законодавчо встановлений термін надходження валютної виручки по даті експортної операції (07.07.2017 р.) 03.01.2018 р..

Решта валютної виручки за відвантажений товар від нерезидента не надійшла. Станом на 25.05.2018 р. по Контракту №1 від 21.02.2017 р. із ЗАО «Рибницький цементний комбінат», Молдова, рахується прострочена дебіторська заборгованість в сумі 5750 дол. США.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що при здійсненні розрахунків по експортному контракту №1 від 21.02.2017 р. не було дотримано законодавчо встановлені терміни, чим порушено ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994 р. (із змінами та доповненнями). Крім того умовами контракту не передбачено односторонньої відмови від зобов`язання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону №185 порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Отже, Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» установлено, що за операціями у сфері зовнішньоекономічної діяльності виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а у разі порушення вказаних строків резиденти зобов`язані нести відповідальність, передбачену ст. 4 цього Закону.

Постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 р. № 136, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 травня 1999 р. за № 338/3631, було затверджено Інструкцію про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями (далі Інструкція).

Згідно п.2.1 Інструкції, виручка резидентів (крім інвесторів (представництв іноземних інвесторів на території України) за угодами про розподіл продукції, контроль за своєчасністю розрахунків яких не здійснюється) підлягає зарахуванню на їх рахунки в банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше встановленого законодавством України строку з дати оформлення МД на продукцію, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних, страхових послуг - з моменту підписання акта, рахунка (інвойса) або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних, страхових послуг.

Банк знімає з контролю експортну операцію, якщо взаємні зобов`язання за експортним договором частково або повністю не виконані та відбувається часткове або повне повернення резиденту продукції, що була поставлена ним нерезиденту за договором, на підставі інформації про зазначену операцію в реєстрі МД (яка оформляється з використанням МД типу ІМ-40 «Імпорт», ІМ-41 «Реімпорт», ІМ-75 «Відмова на користь держави», ІМ-76 «Знищення або руйнування»). Якщо немає інформації про зазначену операцію в реєстрі МД, то додатковою підставою для зняття експортної операції резидента з контролю може бути повідомлення митного органу, а також засвідчена в установленому законодавством України порядку копія зазначеної МД, що отримані на запит цього резидента (п.2.6 Інструкції).

Аналізуючи зазначені норми права суд першої інстанції прийшов до вірних висновків, що, незалежно від строків здійснення всіх прав та обов`язків за зовнішньоекономічним договором (контрактом), зарахування валютної виручки на валютні рахунки в уповноважених банках у разі здійснення експортних операцій мають відбуватися у законодавчо визначені строки розрахунків за такими договорами (контрактами). При цьому, експортна операція може бути знята з контролю уповноваженим банком або іншою уповноваженою фінансовою установою за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов`язань за цими операціями.

З матеріалів справи вбачається, що ЗАТ «Рибницький цементний комбінат» (покупець) направлено до позивача (продавця) претензію №01/2-904 від 14.08.2017 р. щодо вирішення питання відшкодування збитків в загальній сумі 7418,69 дол.США у зв`язку з порушенням ТОВ «Техно-Маш» (продавець) своїх зобов`язань за Контрактом №1 від 21.02.2017 (а.с.22). В свою чергу, ТОВ «Техно-Маш» (продавець) направлено ЗАТ «Рибницький цементний комбінат» (покупець) відповідь на претензію з вимогою повернути поставлений товар за цим контрактом (а.с.23).

Так Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 27.08.2018 року у справі 912/1314/18 задоволено зустрічний позов ТОВ «Техно-Маш» та зобов`язано ЗАТ «Рибницький цементний комбінат» повернути ТОВ «Техно-Маш» електродвигуни.

При цьому колегією суддів зазначається, що ТОВ «Техно-Маш» звернулося до Господарського суду Кіровоградської області із зустрічним позовом лише 15.06.2018 року, тобто після проведення перевірки та нарахування штрафних санкцій.

Згідно зі ст.38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» 16.04.1991 р. № 959-XII спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Згідно з п. 8.2 Контракту №1 від 21.02.2017 р. ТОВ «Техно-Маш» та ЗАТ «Рибницький цементний комбінат» (сторони) домовились, що всі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього Контракту або в зв`язку з ним, у тому числі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України у відповідності з його Регламентом на основі норм матеріального права України (а.с.16-18).

Умовами контракту не передбачено односторонньої відмови від зобов`язання за таким контрактом.

Крім того, 06.06.2017 сторони підписали специфікацію № 3 до Контракту №1 від 21.02.2017 (а.с.19), в якій серед іншого узгодили порядок поставки товару і проведення розрахунків (50 % попередньої оплати, 50% оплати протягом 3-х днів після надходження товару на склад покупця).

07.06.2017 ЗАТ «Рибницький цементний комбінат» здійснив оплату 50% вартості товару у сумі 5750 дол.США.

Товар поступив на склад ЗАТ «Рибницький цементний комбінат» 10.07.2017 р..

Однак, 50% оплати протягом 3-х днів після надходження товару на склад не проведено.

Згідно з ч. 10 ст. 37 Закону України 16.04.1991 р. № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність» якщо суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб`єктами господарської діяльності, до яких застосовано санкції, усунуто допущені порушення законодавства України або вжито практичні заходи, що гарантують виконання цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, ініціатори подання щодо застосування санкцій можуть направляти центральному органу виконавчої влади з питань економічної політики матеріали про їх скасування (зміну виду, тимчасове зупинення).

Частинами 3-5 ст.4 Закону №185 встановлено, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Таким чином визначальним фактором для нарахування пені є порушення законодавчо передбачених строків при здійсненні експортно-імпортних операцій. Проте, ці строки зупиняються і пеня за їх порушення за цей період не нараховується у випадку звернення з позовом до суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду чи Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висвітленої у постанові від 13.02.2012 року у справі №21-422а11, підставою для зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 Закону № 185/94-ВР, є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків рішення суду про задоволення позову.

Аналогічні наслідки мають наставати у разі, коли провадження у справі припиняється за заявою резидента про відмову від позову у зв`язку з тим, що нерезидент виконав зобов`язання за експортно-імпортним контрактом після подання позовної заяви до суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду чи Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України, що є підтвердженням правомірності поведінки резидента.

Отже, підстава для нарахування пені за порушення термінів має визначатись з урахуванням причин припинення провадження у справі. Зокрема, якщо провадження у справі припинено за заявою резидента про відмову від позовних вимог у зв`язку з виконанням нерезидентом умов контракту, що свідчить про порушення відповідних строків останнім, підстав для поновлення строків та нарахування резиденту пені немає.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що позивачем не надано доказів вчинення необхідних дій для стягнення боргу з нерезидента за зовнішньоекономічним контрактом, звернення до суду або Міжнародного комерційного арбітражного суду, а тому у контролюючого органу були наявні підстави для нарахування пені за порушення строків, передбачених ст.1 Закону №185/94-ВР.

При цьому рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27.08.2018 року у справі 912/1314/18, на яке посилається апелянт в обґрунтування своєї позиції, не спростовує факту допущених позивачем порушень строків проведення розрахунків в іноземній валюти, виявлених під час перевірки.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Маш» - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник