Справа № 140/778/19
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року ЛуцькСправа № 140/778/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Дмитрука В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до інспектора праці виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області Герасимчук Ліліани Ростиславівни про визнання протиправним та скасування припису в частині,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до інспектора праці виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області Герасимчук Ліліани Ростиславівни (далі інспектор праці ОСОБА_2 .Р) про визнання протиправним та скасування пунктів 1-3 припису про усунення виявлених порушень від 15.11.2018 №ОМС-ВЛ849/1085/АВ/П.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14-15.11.2018 відповідачем проведено інспекційне відвідування позивача, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування від 15.11.2018 №ОМС-ВЛ849/1085/АВ та винесено припис про усунення виявлених порушень від 15.11.2018 №ОМС-ВЛ849/1085/АВ/П.

Позивач із обставинами та вимогами, викладеними у зазначених акті та приписі, не погодилась та подала скаргу на припис до Управління Держпраці у Волинській області та Державної служби України з питань праці, за результатами розгляду якої рішенням Державної служби України з питань праці від 27.02.2019 скасовано пункти 4-5 припису про усунення виявлених порушень №ОМС-ВЛ849/1085/АВ/П від 15.11.2018.

Разом з тим, пункти 1-3 оскаржуваного припису позивач вважає протиправними та просить суд їх скасувати, оскільки направлення на проведення інспекційного відвідування не містить дати його видачі та встановлених меж періоду, який буде перевірено при проведенні інспекційного відвідування. Крім того, підставою для інспекційного відвідування слугувало розпорядження Ковельського міського голови від 12.11.2018 №319-р, однак змісту даного розпорядження до відома позивача не було доведено, а також при складанні акту допущено ряд порушень чинного законодавства.

Щодо суті виявлених порушень позивач зазначила, що нею не порушено частину першу, третю статті 115 КЗпП України, оскільки 30.10.2018 видано наказ №1-гд «Про виплату заробітної плати працівникам», який погоджено з уповноваженим представником трудового колективу. Також не порушено частину четверту статті 115 КЗпП України, оскільки між позивачем та працівниками досягнуто згоди щодо виплати заробітної плати за час відпустки у строк, встановлений для наступної виплати заробітної плати, про що зроблено відмітку у відповідних заявах про надання відпустки. Крім того, у зв`язку із самостійним виявленням факту не проведення індексації заробітної плати найманим працівникам позивачем у жовтні 2018 року проведено нарахування індексації працівникам за 2017 рік при базовому місяці січень 2017 року та нарахування компенсації у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати працівникам.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні повністю, мотивуючи тим, що під час інспекційного відвідування діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України. Так, необхідність проведення перевірки була обумовлена отриманням інформації, що надійшла на адресу органу місцевого самоврядування від Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 19.10.2018 №9556/04-10-20 про страхувальників, які порушуючи законодавство про оплату праці нараховують заробітну плату найманим працівникам менше мінімального розміру за умови роботи на основному місці при повній зайнятості. Враховуючи вищезазначену інформацію, Ковельський міський голова видав розпорядження від 12.11.2018 №319-р «Про проведення інспекційного відвідування». Чинне законодавство не передбачає обов`язок відповідача надавати позивачу під час інспекційного відвідування зазначене розпорядження. Направлення на проведення інспекційного відвідування та акт інспекційного відвідування повністю відповідають вимогам чинного законодавства. Крім того, на момент інспекційного відвідування позивачем не було надано жодних документів, що спростовували б виявлені порушення (частини першої, третьої, четвертої статті 115 КЗпП України, частини п`ятої статті 95 КЗпП України та статті 33 Закону України «Про оплату праці»).

У відповіді на відзив позивач зазначила, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, є безпідставними та такими, що не мають жодного відношення до суті спору, а також виклала аналогічні пояснення, наведені у позовній заяві.

Крім того, у відповіді на відзив позивач просила суд проводити розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначила, що відповідь на відзив подана позивачем з порушенням строків та не спростовує доводів відповідача, наведених у відзиві. Крім того, просила суд відмовити у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, оскільки дане клопотання подане позивачем з порушення строків, встановлених КАС України.

Щодо клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суд зазначає наступне.

Частинами п`ять, шість статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (частина сьома статті 262 КАС України).

Позивач у відповіді на відзив не навела жодних мотивів необхідності проведення розгляду справи у судовому засіданні. Крім того, суд також враховує, що дане клопотання подане позивачем з порушенням строків, встановлених частиною сьомою статті 262 КАС України, оскільки відзив на позовну заяву позивач отримала 18.04.2019, а відповідь на відзив з даним клопотанням надіслала до суду лише 02.05.2019.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про розгляд справи з повідомленням (викликом) слід залишити без розгляду на підставі ч.2 ст.204 КАС України.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що з 14.11.2018 по 15.11.2018 відповідно до розпорядження Ковельського міського голови від 12.11.2018 №319-р «Про проведення інспекційного відвідування» та на підставі направлення на проведення інспекційного відвідування завідувачем сектору з питань праці відділу економічного розвитку та торгівлі виконавчого комітету Ковельської міської ради Герасимчук ОСОБА_3 за участю головного спеціаліста сектору з питань праці відділу економічного розвитку та торгівлі виконавчого комітету Ковельської міської ради Філіпчук Д.В. проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань додержання законодавства про працю, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування від 15.11.2018 №ОМС-ВЛ849/1085/АВ (а.с.133-185).

Під час інспекційного відвідування встановлено, що позивачем порушено:

- частини першу, третю статті 115 КЗпП України, оскільки виплата заробітної плати проводиться один раз на місяць, терміни виплати заробітної плати не встановлені нормативно-правовим актом роботодавця;

- частину четверту статті 115 КЗпП України, оскільки заробітна плата працівників за весь час щорічної відпустки виплачувалась пізніше ніж за три дні до початку відпустки;

- частину п`яту статті 95 КЗпП України та статтю 33 Закону України «Про оплату праці», оскільки не проведено індексацію заробітної плати у 2017 році.

У зв`язку з виявленими порушеннями відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень від 15.11.2018 №ОМС-ВЛ849/1085/АВ/П, пунктами 1-3 якого зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути порушення частини першої, третьої, четвертої статті 115 КЗпП України, частини п`ятої статті 95 КЗпП України та статті 33 Закону України «Про оплату праці» в термін до 15.12.2018 (а.с.211-214).

Пункти 4-5 припису про усунення виявлених порушень від 15.11.2018 №ОМС-ВЛ849/1085/АВ/П скасовані рішенням Державної служби України з питань праці від 27.02.2019 за результатами розгляду скарги позивача (а.с.83-86).

Разом з тим, пункти 1-3 припису від 15.11.2018 №ОМС-ВЛ849/1085/АВ/П позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим звернулася до суду із даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в межах заявлених позовних вимог.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Крім того, частина перша статті 2 КАС України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, передумовою для захисту права особи є його порушення. Якщо ж таке право не є порушеним, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом.

Так, Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7 встановлено, що ненормативні правові акти є актами одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. До ненормативних актів належать конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, які застосовуються одноразово. Відтак, вимоги про скасування акту індивідуальної дії можуть стосуватися виключно діючих актів. Акт індивідуальної дії, який вичерпав свою дію, є юридичним фактом, що відбувся в минулому та призвів до виникнення певних правових наслідків, а тому юридичні факти або події минулого не можуть бути скасовані.

Відповідно до пункту 19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі Порядок №295), за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Пунктами 23 та 24 даного Порядку передбачено, що припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

Згідно із пунктами 27-29 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

А відповідно до вимог пункту 25 Порядку №295 стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного у ньому строку усунення недоліків, якщо об`єкт відвідування не надав відповідь або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту усунення виявлених порушень.

Суд звертає увагу, що оскаржуваним приписом на позивача покладено обов`язок до 15.12.2018 усунути порушення частини першої, третьої, четвертої статті 115 КЗпП України, частини п`ятої статті 95 КЗпП України та статті 33 Закону України «Про оплату праці».

Отже, даний припис вичерпав свою дію внаслідок закінчення строку його виконання.

А відтак, оскаржуваний припис не породжує жодних правових наслідків для учасників спірних правовідносин.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про визнання протиправним та скасування пунктів 1-3 припису про усунення виявлених порушень від 15.11.2018 №ОМС-ВЛ849/1085/АВ/П.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Керуючись статтями 243 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук