Справа № 161/17658/16-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 травня 2019 року

Київ

справа №161/17658/16-а

адміністративне провадження №К/9901/17873/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді -доповідача Берназюка Я.О., суддів: Коваленко Н.В., Гриціва М.І., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу № 161/17658/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області

про визнання рішення протиправним, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області

на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області (у складі судді Подзіров А.О.) від 20 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів Носа С.П., Кухтея Р.В., Яворського І.О.) від 25 травня 2017 року

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання рішення незаконним, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 12 грудня 2016 року № 199 щодо відмови позивачу у призначення пенсії на пільгових умовах по Списку № 2 згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Луцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити та виплачувати позивачу пенсію на пільгових умовах по Списку № 2 згідно пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши у пільговий трудовий стаж позивача роботу за період з 22 серпня 1992 року по 22 липня 1996 року у ВАТ «Луцькпластмас», з моменту досягнення пенсійного віку, а саме з 22 вересня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що звернувся до відповідача із заявою та необхідними документами про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку № 2, так як має достатній пільговий стаж роботи та досяг відповідного пенсійного віку для призначення пільгової пенсії, однак відповідач своїм рішенням протиправно відмовив йому у призначенні пільгової пенсії.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року, адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 12 грудня 2016 року № 199 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах по Списку № 2, згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та зобов`язано відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах по Списку № 2, згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з моменту досягнення пенсійного віку, а саме з 22 вересня 2016 року, зарахувавши у його пільговий трудовий стаж роботу за період з 22 серпня 1992 року по 22 липня 1996 року у ВАТ «Луцькпластмас».

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, та, залишаючи таке в силі, суд апеляційної інстанції виходили з того, що позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки наявність атестації робочого місця в даному випадку не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, зважаючи на наявність записів в трудовій книжці, які підтверджують факт роботи позивача на посаді, що передбачена в Списку № 2 та характер роботи, яка за постановою КМ СРСР від 26 січня 1991 року № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 дає підстави для призначення пільгової пенсії.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування ними норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Луцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області звернулося із касаційною скаргою, в якій просить про скасування постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2017 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою про призначення пенсії згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте рішенням від 12 грудня 2016 року № 199 відповідач відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Зокрема, до пільгового стажу роботи по Списку № 2 позивачу зараховано періоди роботи з 17 серпня 1981 року по 23 жовтня 1989 року, з 24 грудня 1990 року по 06 серпня1992 року на посаді слюсаря контрольно-вимірювальних приладів і автоматики дільниці КВПіА по ремонту та обслуговуванню обладнання цехів по виробництву пресувальних та ливарних виробів, цеху полістирольних та поліпропіленових плівок в хімічному виробництві виробів пластмас гарячим способом на «Луцькому заводі виробів з пластмас». Всього позивачу зараховано стажу 09 років 09 місяців 20 днів пільгового стажу.

В той же час, відповідачем не зараховано стаж за період роботи з 22 серпня 1992 року по 22 липня 1996 року з мотивів того, що підприємством не надано документи, передбачені пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, через скасування державною експертизою з умов праці наказу № 264 від 26 грудня 1996 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці».

Вважаючи зазначену відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

У касаційній скарзі Луцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області посилається на те, що відсутні підстави для призначення пенсії позивачу, оскільки в нього немає необхідного пільгового стажу, в тому числі в період роботи на Луцькому заводі виробів з пластмас (з 28 квітня 1994 року - ВАТ «Луцькпластмас») з 22 серпня 1992 року по 22 липня 1996 року, у зв`язку із тим, що державною експертизою з умов праці визнано наказ № 263 від 26.12.1996 року «Про результати атестації» недійсним.

Від позивача відзиву або заперечень на касаційну скаргу відповідача не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають, а викладені у касаційній скарзі мотиви скаржника є неприйнятними з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року№1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Cписком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 № 1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Як встановлено судами, згідно записів трудової книжки позивача, він 24 грудня 1990 року був прийнятий слюсарем контрольно-вимірювальних приладів і автомашин 5-го розряду на АТ «Луцькпластмас», 23 квітня 1992 року позивачу на підставі наказу № 17 від 23 квітня 1992 року було присвоєно шостий розряд слюсаря контрольно-вимірювальних приладів і автомашин, а 22 липня 1996 року позивач був звільнений за власним бажанням.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць) та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Із зазначених нормативних актів видно, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць та Методичні рекомендації передбачають: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Положеннями Порядку проведення атестації робочих місць визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Подібний висновок щодо застосування норм матеріального права викладено раніше Верховним Судом України, зокрема, у постанові цього Суду від 16 вересня 2014 року (справа № 21-307а14), та Верховним Судом, зокрема, у постанові від 23 січня 2018 року (справа № 732/2003/14).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно листа ПАТ «Луцькпластмас» від 05 грудня 2016 року № 101 надати довідку про підтвердження наявності пільгового стажу за період роботи з 22 серпня 1992 року по 22 липня 1996 року позивачу, який працював слюсарем КВПіА дільниці КВПіА по обслуговуванню пресового, ливарного цехів та виробництв полістирольних та пропіленових плівок неможливо, оскільки експертизою умов праці відмінено дію наказу № 264 від 26 грудня 1996 року про проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Крім цього, наказом ВАТ «Луцькпластмас» № 264 від 26 грудня 1996 року відмінено з 01 січня 1997 року право на пільгове пенсійне забезпечення за роботу в несприятливих умовах праці працівників, які раніше користувались цим право (додаток № 1). Однак, Державна експертиза умов праці, своїм висновком № 09-05/16-01 від 13 травня 2008 року визнала вищевказаний наказ нечинним та скасувала результати атестації.

Таким чином, враховуючи наведені положення законодавства і встановлені обставини справи, колегія суддів вважає правильними висновки попередніх судів, що наявність атестації робочого місця в даному випадку не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, зважаючи на наявність записів в трудовій книжці, які підтверджують факт роботи позивача на посаді, яка передбачена в Списку № 2 та характер роботи, яка за постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162, дає підстави для призначення пільгової пенсії.

Верховний Суд також приймає до уваги, що обставини, які підлягали встановленню судами у даній справі і доказуванню, значно віддалені у часі, при цьому враховує ступінь вини позивача у відсутності повного об`єму необхідних для реалізації його прав документів та повноті записів у наявних підтверджуючих пільговий стаж документах, з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб. Крім цього, згідно вимог частини 2 статі 71 КАС України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року) адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, суди попередніх інстанції дійшли слушного висновку про наявність у позивача стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Доводи касаційної скарги не містять належних та об`єктивно обумовлених міркувань, які б спростовували наведені висновки судів першої та апеляційної інстанції.

У ній також не наведено інших аргументів, які б не були предметом перевірки судами та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Крім того, як убачається з касаційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів.

Суд визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко