Справа № 520/12722/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 520/12722/18
Категорія: 3. 7.1 Головуючий в 1 інстанції: Луняченко В.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Димерлія О.О.

суддів: Кравченка К.В. , Єщенка О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Патрульної поліції Богач Андрія Миколайовича, третя особа:Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До суду 18.09.2018 року звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) з позовом про скасування постанови серії ЕАВ № 556022 від 24.02.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 1 ст. 126 КУпАП, яка винесена інспектором патрульної поліції Богачем А.М.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зупинення транспортного засобу інспектором було незаконно, враховуючи відсутність з боку водія факту порушення правил дорожнього руху ( у зв`язку із відсутністю чорної стрілки на основному знаки світлофору, яка інформує о наявності додаткової секції, ввімкнута додаткова секція не забороняє рух), а тому і вимоги інспектора щодо надання від водія документів було незаконним, а крім того розгляд адміністративної справі на місці зупинки порушує вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо порядку розгляду справи.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Богач Андрія Миколайовича, третя особа Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови № ЕАВ/556022 від 24.02.2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КупАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 22 січня 2019 року з прийняттям нового судового рішення - про задоволення позову в повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, що призвело до безпідставного висновку про законність постанови серії ЕАВ № 556022 від 24.02.2018 року.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, за необхідне розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи .

З матеріалів справи убачається, що судом першої інстанції у судовому засіданні від 24.08.2018 року о 14:30 інспектор поліції Богачем А.М. зупинив транспортний засіб Nissan Primera, р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який проїхав перехрестя вулиць Люстдорфська дорога / Тополева, за відсутності світлового сигналу додаткової секції світлофора яка регулює можливість руху у даному напрямку. Під час спілкування із водієм інспектором, який представився та пояснив причину зупинки, було запропоновано пред`явити документи: посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, однак з боку водія була усно заявлена відмова у пред`явлення даних документів до розгляду адміністративної справи. Інспектором було усно роз`яснені водію права, передбачені ст. 268 КупАП та роз`яснено про розгляд в даний час інспектором адміністративної справи, а також повторно витребувані для пред`явлення документи, на що водій усно заявив, що надасть документи після ознайомлення із постановою.

Дані обставини підтверджені наданим третьою особою та оглянутим у судовому засіданні відеозаписом із нагрудної камери інспектора.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позов дійшов до висновку, що відповідачем доведено правомірності прийнятого ним рішення і надано відповідні докази на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 1 ст. 126 КУпАП, а тому дій інспектора поліції щодо зупинки транспортного засобу позивача після порушення останнім вимог правил дорожнього руху у вигляді проїзду перехрестя за відсутності світлового сигналу додаткової секції світлофора яка регулює рух у даному напрямку є законними.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII "Про дорожній рух" визначений Правилами дорожнього руху (далі ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015року №580-VIII "Про Національну поліцію"(далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9.ПДРУкраїни встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпунктів (а,б, ґ) пункту 2.1ПДРУкраїни, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із пунктом 2.4ПДРУкраїни, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Таким чином на вимогу інспектора водій зобов`язаний пред`явити для перевірки документи, визначені у п.2.1 ПДД, зокрема, посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб і у встановлених випадках поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та непред`явлення вищезазначених документів на вимогу інспектора є адміністративним правопорушенням.

Що стосується запису з нагрудного відеореєстратора інспектора, як належного та допустимого доказу, суд апеляційної інстанції зазначає, враховуючи положення ст.. 251 КУпАП та ст. 69,70 КАС України такий запис є належним доказом у розумінні поняття доказів які містять інформацію щодо предмету позову та отриманні у спосіб передбачений законом.

Аналогічна правова позиція, щодо запису із нагрудного відеореєстратора інспектора поліції як належного доказу по адміністративної справі, визначена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року по справі № 678/991/17.

Відносно розгляду інспектором справи на місці правопорушення, судом приймається до уваги, що розгляд справи на місці правопорушення у разі , коли законом передбачено винесення інспектором постанови без складення протоколу, визначена у статті 276 КУпАП і кореспондується із положеннями ст. 248 КУпАП, та після зміни положень даної статті Законом 596-VIII від 14.07.2015 щодо не складення протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, неконституційною не визнавалась.

Законність зупинки транспортного засобу інспектором поліції підтверджується фактом перетинання перехрестя транспортним засобом під керуванням позивача у момент вимкнення додаткової секції світлофору, якою врегульований рух у відповідному напрямку.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що згідно підпунктів б,г,з пункту 8.7.3 ПДД України визначено, що сигнали світлофора мають такі значення: зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків; чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції; вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Таким чином у випадку відсутності світлового сигналу додаткової секції забороняється рух, вказаний стрілкою даної секції незважаючи на наявність на основному зеленому сигналі чорної контурної стрілки або наявності увімкнутого основного зеленого сигналу світлофору.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова серії ЕАВ № 556022 від 24.02.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 1 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. 00 коп. є обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Згідно ст.252 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою вказаної статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які б спростували заявлені позовні вимоги, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо скасування постанови серії ЕАВ № 556022 від 24.02.2018 року.

Отже, з урахуванням встановленого суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про законність дій інспектора поліції щодо зупинки транспортного засобу позивача після порушення останнім вимог правил дорожнього руху у вигляді проїзду перехрестя на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофора яка регулює рух у даному напрямку. та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 1 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. 00 коп..

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Патрульної поліції Богач Андрія Миколайовича, третя особа:Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Кравченко К.В. Єщенко О.В.