Справа № 2340/4147/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4147/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого – судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ісаєнко Ю.А., Файдюка В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Маїс" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Маїс" до Державної екологічної інспекції у Черкаській області про визнання перевірки не правомірною, скасування припису та постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Маїс" звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Черкаській області, в якому просив:

- визнати неправомірною позапланову перевірку Державної інспекції у Черкаській області щодо додержання позивачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, що проведена 02.07.2018;

- скасувати припис 03.07.2018 та постанову Державної екологічної інспекції у Черкаській області про накладення адміністративного стягнення №011328 від 03.07.2018.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що оскаржувана перевірка здійснена відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства, а складені за її наслідками рішення є протиправними. Зокрема, позивач зазначає, що перевірка проведена в присутності заступника генерального директора позивача ОСОБА_2, який відповідно до статуту не має права представляти інтереси позивача. Крім того, позивачем зазначено, що антиградова установка «Inopower», що використовується позивачем у господарській діяльності, діє шляхом створення ударних звукових хвиль, для запобігання утворення граду, та не використовує хімічні речовини, як це стверджує відповідач. Отже позивач не здійснює діяльність, спрямовану на штучну зміну атмосфери, а тому наявність відповідного дозволу не потрібна.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказане судове рішення позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не повно досліджено обставини, що мають значення для справи та не правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу від 02.09.2018 №412, направлення від 02.09.2018 №420, службовими особами відповідача здійснено позапланову перевірку додержання позивачем вимог законодавства у сфері навколишнього природного середовища.

За наслідками перевірки складено акт №141/03/2018/113, в якому зафіксовано, зокрема, порушення вимог ст.16 Закону України від 16.10.1992 №2707-ХІІ «Про охорону атмосферного повітря» (далі - Закон №2707-ХІІ) та Порядку погодження і видачі дозволів на провадження діяльності, пов'язаної із штучними змінами стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року №301 (далі - Порядок №301), а саме: відсутній дозвіл на проведення діяльності, пов'язаної з штучним зміненням стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем видано припис від 03.07.2018 №88, яким позивача зобов'язано:

- у строк до 20.07.2018 розробити план заходів щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки, з встановленням відповідальних осіб, копію якого надати відповідачу;

- з 03.07.2018 не здійснювати діяльність, спрямовану на штучні зміни стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях без наявності відповідного дозволу;

- до 03.12.2018 отримати дозвіл на провадження діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях (антиградова система захисту саду у с.Топилівка Чигиринського р-ну).

Також, прийнято постанову про накладення на заступника керівника позивача ОСОБА_2 штрафу в сумі 102,00 грн. на підставі статті 78-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Посилаючись на безпідставність проведення позапланової перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та вказуючи на протиправність припису від 03.07.2018 і постанови про накладення адміністративного стягнення №011328 від 03.07.2018, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Як вбачається з преамбули Закону України від 25.06.1991 №1264-ХІІ «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі - Закон №1264-ХІІ) охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини є невід'ємною умовою сталого економічного та соціального розвитку України.

Відповідно до статті 5 Закону №1264-ХІІ, державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Вказаний Закон визначає повноваження рад та органів державного управління в галузі управління охорони навколишнього природного середовища, а також права та обов'язки громадян і громадських об'єднань у цій галузі.

Відповідно до ч. 1 ст. 20-2 Закону №1264-ХІІ, до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема, належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря.

Таким органом, згідно з п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ від 19.04.2017 №275, є державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до п.7 даного Положення, Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до абз.7 підпункту 4 п.2 Розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 №312, Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, щодо порядку провадження діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях.

Нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), є Закон України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V).

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Абз.4 ч.1 статті 6 Закону №877-V визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

На підставі ч.11 ст.4 Закону №877-V, плановий чи позаплановий захід щодо суб'єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.7 Закону №877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Як встановлено судом першої інстанції, позапланова перевірка позивача здійснена службовими особами відповідача - державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за наслідками звернення громади с. Топилівка щодо штучної зміни стану атмосфери на підставі наказу від 02.09.2018 №412 та направлення від 02.09.2018 №420 в присутності заступника генерального директора ТОВ "Агропромислова компанія "Маїс" ОСОБА_2.

При цьому, відповідно до п.9.6. Статуту позивача, затвердженого протоколом загальних зборів від 07.09.2013 №8, виконавчим органом товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є дирекція, що включає генерального директора та його заступників. Отже, заступник директора ТОВ "Агропромислова компанія "Маїс" ОСОБА_2 є уповноваженою особою на управління діяльністю підприємства.

Тому, враховуючи, що позапланова перевірка позивача проведена службовими особами уповноваженого органу, за наявності наказу, доказів оскарження якого суду не надано, направлення на перевірку та дотриманням вищевказаних норм, враховуючи, що інспектори Державної екологічної інспекції у Черкаській області були допущені до перевірки, перевірка відбувалася за присутності заступника генерального директора – ОСОБА_2 і агронома-технолога – ОСОБА_6 та акт перевірки підписано без пояснень, зауважень чи заперечень, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність позовної вимоги в частині визнання неправомірною позапланової перевірки Державної інспекції у Черкаській області щодо додержання позивачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, що була проведена 02.07.2018.

Також, колегія суддів вважає безпідставними позовні вимоги про скасування припису від 03.07.2018 №88 та постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.07.2018 №011328, з огляду на наступне.

Частинами 7-8 ст.7 Закону №877-V визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п’яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 16 Закону України від 16.10.1992 № 2707-XII «Про охорону атмосферного повітря», діяльність, спрямована на штучні зміни стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях, може провадитися підприємствами, установами, організаціями та громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності тільки за дозволами, виданими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, або його територіальними органами, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Порядок погодження і видачі дозволів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Єдиний механізм погодження, видачі та анулювання дозволів на провадження діяльності, пов'язаної із штучними змінами стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях визначений Порядком погодження і видачі дозволів на провадження діяльності, пов'язаної із штучними змінами стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року №301 (далі - Порядок №301).

Відповідно до пунктів 1-5 цього Порядку, дозвіл - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності провадити діяльність, пов'язану із штучними змінами стану атмосфери та атмосферних явищ.

Дозвіл видається Мінприроди за наявності позитивного висновку МОЗ, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та органів місцевого самоврядування.

Дозвіл видається безоплатно терміном на один рік.

Суб'єкт господарювання подає до Мінприроди, МОЗ, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, органів місцевого самоврядування, на території яких планується провадження діяльності, пов'язаної із штучними змінами стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях: заяву; засвідчені копії документів, що підтверджують рівень освіти і кваліфікації, необхідний для провадження діяльності, пов'язаної із штучними змінами стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях; обґрунтування діяльності, пов'язаної із штучними змінами стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях, із зазначенням обсягу, виду, районів проведення робіт та його термінів; відомості про технічну оснащеність суб'єкта господарювання; інформацію про хімічний склад та витрати реагентів, що використовуються під час провадження діяльності, пов'язаної із штучними змінами стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях, відомості щодо включення їх до державного реєстру небезпечних факторів, висновки МОЗ про можливість їх використання; опис технологій, що використовуються під час провадження діяльності, пов'язаної із штучними змінами стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях, висновки МОЗ на технологічне обладнання та технології щодо їх безпеки для здоров'я людини.

Зазначені документи готуються відповідно до Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів на провадження діяльності, пов'язаної із штучними змінами стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях, яка затверджується Мінприроди.

МОЗ, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації, органи місцевого самоврядування, на території яких планується провадження діяльності, пов'язаної із штучними змінами стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях, розглядають подані суб'єктом господарювання документи протягом 30 календарних днів з дати їх надходження та надають висновок щодо можливості видачі дозволу.

Мінприроди розглядає надані суб'єктом господарювання документи разом з позитивними висновками МОЗ, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та органів місцевого самоврядування протягом 30 календарних днів і у разі відсутності зауважень видає дозвіл.

Перший примірник дозволу видається суб'єкту господарювання, другий - передається МОЗ, а третій - разом з відповідними документами зберігається у Мінприроди.

За наявності зауважень документи повертаються суб'єкту господарювання з викладом їх змісту та зазначенням терміну повторного подання.

З аналізу наведених норм вбачається, що діяльність, спрямована на штучні зміни атмосферних явищ у господарських цілях, має здійснюватися з обов'язковим отриманням відповідного дозволу.

Судом першої інстанції встановлено, що під час перевірки позивача встановлено використання ним у господарській діяльності антиградової установки «Inopower» без передбаченого законом дозволу на провадження діяльності, яка спрямована на штучні зміни стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях. Використання даної установки також підтверджено позивачем в апеляційній скарзі.

Спрямування дії антиградової установки «Inopower» на штучні зміни стану атмосфери та атмосферних явищ підтверджено інформацією, наданою ТОВ «ЄФТ ПЛЮС», що є офіційним представником компанії «Hail Shield Bvba», яка виготовляє антиградову установку «Inopower», принципом її роботи є створення ударних звукових хвиль, які руйнують середовище виникнення граду - полярність всередині хмари, упорядкований рух крапель дощу, шляхом генерації ударної звукової хвилі, потужністю 130 дБ у результаті вибуху суміші горючого газу ацетилену або пропан-бутану.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що дія вищевказаної антиградової установки має безпосередній штучний вплив на атмосферні явища, оскільки за своїми характеристиками викликає фізичні зміни природних процесів у земній атмосфері. Також це підтверджено позивачем в апеляційній скарзі, в якій зазначено, що за допомогою атиградової системи «Inopover» позивач перетворює тверді опади (град) в м’які (дощ).

Позиція відповідача щодо нешкідливості антиградової установки «Inopower» не спростовує факт використання установки без спеціального дозволу та її дію на атмосферні явища.

Отже, виходячи із наведених норм чинного законодавства та обставин даної справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем дійсно здійснювалася на момент проведення перевірки діяльність без спеціального дозволу на провадження діяльності, пов'язаної із штучними змінами стану атмосфери та атмосферних явищ у господарських цілях, а саме: використання антиградової установки.

Так, на підставі пунктів «г», «е» ч.1 ст.22-2 Закону №1264-ХІІ, до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; надання обов'язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб'єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням.

Відповідно до ст.78-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення порядку здійснення діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях тягне за собою накладення штрафу від п'яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що спірні припис та постанова про накладення адміністративного штрафу прийняті у межах та спосіб, що передбачені вимогами чинного законодавства, а відповідач під час їх прийняття діяв відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а відтак підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія "Маїс" залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ісаєнко Ю.А.

Суддя Файдюк В.В.