Справа № 420/55/19
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/55/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соколенко О.М.

при секретарі судового засідання Хлевитській С.І.

за участю:

представника позивача - Луб В.В. (адвоката, згідно ордеру),

представника відповідача - Поперечного О.О. (за довіреністю),-

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРТПРОМСЕРВІС" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТПРОМСЕРВІС» (далі - позивач, ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС», товариство) до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ДФС в Одеській області, контролюючий орган), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.11.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 25 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2018 року співробітниками ГУ ДФС в Одеській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом-постачальником ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ», , за період з 01.02.2018 року по 30.04.2018 року, за результатами якої складено акт від 07 листопада 2018 року №2427/15-32-14-07/39788724, який отримано позивачем засобами поштового зв`язку 12 листопада 2018 року.

Не погоджуючись з вказаним актом, 16.11.2018 ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» звернулося до ГУ ДФС в Одеській області з запереченнями на цей акт перевірки, за результатам розгляду яких відповіддю про результати розгляду заперечень №16749/10/15-32-14-07-08 від 27.11.2018, заперечення ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» на акт перевірки №2427/15-32-14-07/39788724 від 07.11.2018 року залишені без задоволення.

На підставі вищевказаного акту перевірки Головне управління ДФС в Одеській області прийняло податкове повідомлення-рішення № від 30.11.2018 року з ПДВ на загальну суму 566578,75 грн.

Як зазначає позивач, висновки, викладені в акті перевірки є помилковими, необ`єктивними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки реальність здійснених ТОВ «Портпромсервіс» господарських операцій, згідно укладених договорів з ТОВ «Соллер-Ком», повністю підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку, які надавались при перевірці, зокрема, це видаткові накладі, акти приймання-передачі товару/наданих послуг.

В свою чергу посилання відповідача на те, що у видаткових накладних та актах приймання-передачі товару не зазначена адреса одержання товару, на думку позивача, є безпідставними, оскільки такі відомості не є обов`язковою умовою оформлення первинного документа. Водночас, позивач вказує, що доводи ГУ ДФС в Одеській області про те, що видаткові накладні є недійсними, ґрунтуються тільки на тому, що в них не вказано адресу одержання товару, тобто розташування складу, місце знаходження якого визначено в укладених суб`єктами господарювання договорах, що були предметом перевірки.

Щодо товарно-транспортних накладних, у позовній заяві зазначено що згідно чинного законодавства, даний документ не відноситься до тих первинних бухгалтерських або податкових документів, що підтверджують реальність операцій з купівлі-продажу товарів, а тому, на думку позивача, відсутність у ТОВ «Портпромсервіс» товарно-транспортних накладних не спростовує факт отримання від ТОВ «Соллер-Ком» товарів/послуг, тим більше, за наявності інших первинних документів (видаткових накладних/актів приймання-передачі товару/наданих послуг), що підтверджують факт придбання товарів/послуг.

Також позивач зазначає, що недоліки договорів щодо місця підписання договорів, про які зазначено відповідачем в акті перевірки, не є свідченням неукладеності або нікчемності таких договорів та не позбавляє юридичної сили усього документу, і тим більше не є беззаперечною підставою для визнання документу неналежним доказом реальності здійснення фінансово-господарських операцій та понесених витрат.

Обґрунтовуючи власні доводи приписами пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, позивач вказує, що правомірність включення ТОВ «Портпромсервіс» спірних сум ПДВ до складу податкового кредиту підтверджується наданими до перевірки податковими накладними, які виписані згідно п.201.1 ст.201 ПК України. Також, позивач зазначає, що в акті перевірки не заперечується наявність у ТОВ «Портпромсервіс» податкових накладних по взаємовідносинам з ТОВ «Соллер-Ком», на підставі яких сформований податковий кредит відповідного періоду. Зазначені податкові накладні враховані при подачі податкових декларацій за відповідний період, занесені в реєстр виданих та отриманих податкових накладних.

Таким чином, на думку позивача, відповідачем в акті перевірки не спростовується виконання ТОВ «Портпромсервіс» вимог законодавства щодо формування податкового кредиту.

Щодо викладених в акті перевірки висновків про заниження ПДВ за лютий-квітень 2018 року в сумі 453263,00 грн., то у позовній заяві вказано, що акт перевірки взагалі не містить обґрунтувань цієї суми, а тому визначення її у висновках акту перевірки є безпідставним та необґрунтованим, що свідчить про формальний підхід ревізорів-інспекторів до складання акту перевірки, у зв`язку із не об`єктивним вивченням наданих для перевірки документів, не перевірено фактичне виконання укладених договорів, які носять реальний характер, що повністю підтверджено наданими первинними документами, які відповідають вимогам законодавства.

Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

08 січня 2019 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів, згідно переліку, наведеному у цьому клопотанні.

При цьому, у вказаному клопотанні зазначено, що копії таких доказів наявні у Головного управління ДФС в Одеській області, а тому останньому не направлялись відповідно до вимог ч.9 ст.79 КАС України, на підтвердження чого надано копію листа позивача від 29.10.2018 року із описом копій документів, що надаються ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» в рамках документальної позапланової виїзної перевірки, із відміткою про їх отримання представниками ГУ ДФС в Одеській області.

Ухвалою суду від 09.01.2019 року судом прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРТПРОМСЕРВІС", відкрито провадження у справі за даною позовною заявою, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.01.2019 року о 15:00 год.

28 січня 2019 року за вх. №3165/19 через канцелярію суду від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (т.2 а.с.27-31), в якому відповідач, з посиланням на обставини, встановлені в акті перевірки №2427/15-32-14-07/39788724 від 07.11.2018 року, просить суд відмовити ТОВ "ПОРТПРОМСЕРВІС" у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зокрема, відповідач зазначає, що проведеним аналізом встановлено, що у ТОВ "СОЛЛЕР-КОМ" відсутня можливість фактичного здійснення господарських операцій з одержання/поставки товарів та отримання/надання послуг, ТОВ "СОЛЛЕР-КОМ" не відображає у податковій звітності інформацію, що свідчить про наявність у нього основних фондів, транспортних засобів, що необхідні для здійснення господарських операцій з надання послуг та придбання, навантаження, розвантаження, транспортування та зберігання товарів у задекларованих обсягах. У результаті чого, ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС», документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентом-постачальником ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ», їх вид, обсяг та якість за перевіряємий період з 01.02.2018 року по 30.04.2018 року.

Також, у відзиві зазначено, що перевіркою встановлено:

- відсутність товарно-транспортних накладних;

- що у видаткових накладних та актах приймання-передачі товару не вказана адреса одержання товару, тобто місце розташування складу.

Враховуючи встановлені під час перевірки порушення, відповідач зазначає, що неможливо підтвердити реальність надання товару/послуг ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» за період з 01.02.2018 року по 30.04.2018 року на адресу ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» та вбачається формування позивачем податкового кредиту, що враховується при визначення сум ПДВ, з метою зменшення розміру податкових зобов`язань.

У підготовчому засіданні 28.01.2019 року судом залучено до матеріалів справи вищевказаний відзив на позовну заяву, встановлено сторонам строки для подання відповіді на відзив і заперечень, та оголошено перерву до 12.02.2019 року об 11:00 год.

Ухвалою суду від 12.02.2019 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання, враховуючи першу неявку позивача у підготовче засідання з причин, які визнані судом неповажними, відкладено підготовче засідання на 28.02.2019 року на 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 28.02.2019 року судом продовжено шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №420/55/18 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання по даній адміністративній справі на 02.04.2019 року о 12:00 год.

01 квітня 2019 року за вх. №11720/19 через канцелярію суду від представника відповідача до суду надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів разом із додатками, згідно переліку, наведеного у клопотанні (т.2 а.с.56-72).

01 квітня 2019 року за вх. №11666/19 через канцелярію суду від представника позивача до суду надійшла заява про залучення до матеріалів справи додаткових доказів разом із додатками, згідно переліку, наведеного у заяві, в тому числі, із доказами направлення копії заяви з додатками на адресу відповідача по справі (т.2 а.с.73-111).

Окрім цього, 02 квітня 2019 року за вх. №11813/19 через канцелярію суду від представника позивача до суду надійшла заява про залучення до матеріалів справи доказів разом із додатками, згідно переліку, наведеного у заяві, в тому числі, із доказами направлення копії заяви з додатками на адресу відповідача по справі (т.2 а.с.112-138).

Серед додатків до вказаної заяви містяться, зокрема, письмові пояснення позивача (т.2 а.с.113-115), в яких, зокрема, зазначено, що у період з січня по березень 2018 року між ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» та ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» укладено договори купівлі-продажу: № 18329.1 від 29.01.2018 року; № 18М29.1 від 29.01.2018 року; № 18К01.1 від 01.02.2018 року; № 18Т02.2 від 02.02.2018 року; договір про надання послуг № 18КМ303.1 від 13.03.2018 року; договір з технічного обслуговування і ремонту контейнерів № 18Р/С29.1 від 29.01.2018 року.

Як вказує позивач, в акті перевірки співробітники ГУ ДФС в Одеській області посилаються, що всі вищевказані договори складено в м. Києві та підписано директором ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» ОСОБА_1 та фінансовим директором ОСОБА_2 , однак згідно з табелю обліку робочого часу, наданого до перевірки, за лютий 2018 року, відмітка щодо відрядження директора та фінансового директора відсутня. На думку перевіряючих вказане свідчить про нереальність господарських операцій за вищевказаними договорами. Однак, на думку позивача, відсутність підтвердження відрядження директора та фінансового директора ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» для укладання договорів та будь-яких інших документів, враховуючи підтвердження господарських операцій іншими документами, не може вважатися самостійною і достатньою ознакою відсутності здійснення господарської операції.

Щодо посилання відповідача на відсутність трудових ресурсів у ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ», у поясненнях вказано, що перевіряючі в акті перевірки зазначають, що протягом вказаного періоду ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» звітувало про наявність на підприємстві трудових ресурсів у кількості 3 особи, включаючи директора, що є недостатнім для виконання таких об`ємів задекларованих операцій.

З вказаним, як стверджує позивач, неможливо погодитись, оскільки сам по собі факт відсутності об`єктивної можливості для виконання контрагентами позивача робіт та поставки товарів за укладеними договорами в силу відсутності основних засобів та робочого персоналу за наявності первинних бухгалтерських документів щодо господарської операції недостатньо для висновку про безтоварність господарських операцій з придбання товару, послуг без врахування умов виконання договору. Укладення трудового договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавства не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка послуг постачальником.

Щодо посилання відповідача на ухвали слідчого судді, в яких фігурує ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ», у якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, у поясненнях вказується, що в силу приписів частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України наявність даних ухвал не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними. Така ж правова позиція підтримана Верховним Судом у постановах, зокрема, від 09 жовтня 2018 року у справі №806/1013/17, від 11 вересня 2018 року у справі №820/903/18, від 02 жовтня 2018 року у справі №826/6146/16.

Крім того, як зазначає позивач, з вказаних ухвал не вбачається, що ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» є учасником кримінального провадження в розумінні КПК України.

На підставі викладеного, позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 30.11.2018 року є протиправним та підлягає скасуванню.

У підготовчому засіданні 02.04.2019 року судом залучено до матеріалів справи вищевказані клопотання разом із доданими документами, які надійшли від представників сторін, про що постановлено відповідну ухвалу суду на місці, яку занесено до протоколу судового засідання.

04 квітня 2019 року за вх. №12240/19 через канцелярію суду від представника позивача до суду надійшла заява про залучення до матеріалів справи додаткових доказів разом із додатками, згідно переліку, наведеного у заяві, в тому числі, із доказами направлення копії заяви з додатками на адресу відповідача по справі (т.2 а.с.143-246, т.3 а.с.1-42).

Серед додатків до вказаної заяви містяться, зокрема, письмові пояснення позивача (т.2 а.с.145-148), в яких зазначено, що основними напрямками діяльності підприємства є: надання в оренду інших машин, устатковання та товарів. н. в. і. у.; інші види діяльності із прибирання (основний); надання ландшафтних послуг; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; збирання безпечних відходів; оброблення та видалення безпечних відходів; будівництво доріг і автострад.

Як вказує позивач, 07.11. 2017 року, між ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» (Виконавець) та ДП «Адміністрація морських портів України» (Замовник) укладено договір про надання послуг №2134-В-ОДФ-17. Відповідно до п. 1.1. Договору виконавець зобов`язаний надати послуги замовнику з прибирання території порту та інші за кодом ДК 021:2015-90610000-6 «Послуги з прибирання та підмітання вулиць», за цінами та за переліком, наведеним у Додатку №1, що є невід`ємною частиною даного договору. Пунктом 1.2 Договору передбачено, що перелік, кількість та ціна за послуги, що надаються згідно цим договором, визначені у Специфікації (Додаток №1), яка є його невід`ємною частиною.

У поясненнях зазначено, що відповідно до специфікації №1 вбачається, що виконавець надає замовнику послуги, зокрема але не виключно, з прибирання території шляхопроводів та естакад в літній та зимовий періоди, прибирання території центральних доріг та пішохідних доріжок території в літній та зимовий періоди, послуги з прибирання, зачищення території ОФ ДП «АМПУ», яка не закріплена постійно, ліквідації наслідків зливових дощів, попередження ожеледиці та ліквідації наслідків снігопадів на центральних дорогах та шляхопроводах 1-6-ї черги, зачистка горищ, зливових колодязів, дощеприймальної системи шляхопроводів, роботи вантажопасажирського автомобіля з забезпечення виконання зобов`язань з прибирання та зачищення території, з попередження ожеледиці, ліквідації наслідків снігопадів та зливових дощів та інше, тощо.

Також позивач вказує, що 27 жовтня 2017 року, між ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» (Виконавець) та ДП «Адміністрація морських портів України»(Замовник) укладено договір №2127-В-ОДФ-17 щодо надання послуг з поточного ремонту центральних доріг та естакад Одеської філії ДП «АМПУ». Нанесення дорожньої розмітки. Відповідно до п. 1.1. Договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати «Послуги з поточного ремонту центральних доріг та естакад Одеської філії ДП «АМПУ». Нанесення дорожньої розмітки» (код ДК 021:2015:45450000-6 (Інші завершальні будівельні роботи), зазначені в Технічному проекті/специфікації (Додаток №1 до договору, який є його невід`ємною частиною) у порядку та на умовах, визначених Договором, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі послуги. Пунктом 1.2. Договору визначено, що кількісні характеристики послуг за цим Договором відображаються в Технічному проекті/специфікації (Додаток №1 до Договору) та підтверджуються обсягом договірної ціни/кошторисної документації (Додаток №2 до Договору). Відповідно до п. 2.3. Технічного проекту/специфікації основним матеріалом, що використовується є фарба АК-501, біла, фарба АК-501, червона, фарба АК-501, чорна.

Як стверджує позивач, на виконання деяких умов вищевказаних договорів, у період з січня по березень 2018 року між ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» та ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» й були укладені договори, здійснені операції за якими були предметом перевірки.

09 квітня 2019 року за вх. №12881/19 через канцелярію суду від представника відповідача до суду надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів, згідно переліку, наведеного у ньому (т.3 а.с.43-48).

У підготовчому засіданні 09.04.2019 року судом залучено до матеріалів справи вищевказані клопотання разом із доданими документами, які надійшли від представників сторін, про що постановлено відповідну ухвалу суду на місці, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 09.04.2019 року судом закрито підготовче провадження в адміністративній справ і№420/55/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 квітня 2019 року після закриття підготовчого провадження у даній справі.

У судовому засіданні 09.04.2019 року судом заслухано вступне слово представника позивача та представника відповідача і оголошено перерву у судовому засіданні до 24.04.2019 року о 14:00 року.

У судовому засіданні 24.04.2019 року судом досліджено письмові докази, які містяться в матеріалах справи та оголошено перерву у судовому засіданні до 06.05.2019 року о 10:00 року.

У судовому засіданні 06.05.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, письмових поясненнях, у наданих під час вступного слова усних поясненнях, та зважаючи на подані до суду докази.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.05.2019 року заявлений позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, а також, зважаючи на подані до суду докази.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, промову в судових дебатах, ознайомившись із заявами сторін по суті справі, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються ці заяви, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРТПРОМСЕРВІС» зареєстровано як юридична особа 13.05.2015 року та з 13.05.2015 року підприємство взято на податковий облік. Станом на момент проведення перевірки позивач перебував на обліку в ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області, та у періоді, що перевірявся був, зокрема, платником податком податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлень, виданих Головним управлінням ДФС в Одеській області 23.10.2018 року (т.3 а.с.44-45) посадовими особами контролюючого органу згідно із п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст.78 Податкового Кодексу України на підставі наказу №8054 від 19.10.2018 року (т.3 а.с.46) проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС», , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом-постачальником ТОВ "СОЛЛЕР-КОМ", , за період з 01.02.2018 року по 30.04.2018 року.

Копію наказу ГУ ДФС в Одеській області №8054 від 19.10.2018 року направлено та пред`явлено під розписку директору ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» - ОСОБА_1 .

Як встановлено судом, при проведенні перевірки відповідачем на адресу позивача надано запит «Про надання документів» від 25.10.2018 року (т.3 а.с.47), який отримано директором ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» також 25.10.2018 року.

На письмовий запит від 25.10.2018 року позивачем надано відповідь від 29.10.2018 року №51/07-336 разом із переліком копій наданих документів (т.1 а.с.68-76).

За результатами вказаної вище перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт від 07.11.2018 року №2427/15-32-14-07/397887274 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "ПОРТПРОМСЕРВІС", тел. 7099589, E-mail: , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентом-постачальником ТОВ "СОЛЛЕР-КОМ", код за за період з 01.02.2018р. по 30.04.2018 року» (т.1 а.с.12-43), яким встановлено порушення ТОВ "ПОРТПРОМСЕРВІС":

1) п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет в сумі 453263 грн., у т.ч. по періодам: лютий 2018 р. - 168556 грн.; березень 2018 р. - 180147 грн.; квітень 2018 року - 104560 грн.

Не погодившись із висновками, викладеними у вказаному акті перевірки, позивачем подано до ГУ ДФС в Одеській області заперечення на цей акт (т.1 а.с.44-50).

За результатами розгляду вказаних заперечень відповідачем надано відповідь «Про результати розгляду заперечень» від 27.11.2018 року №16740/10/15-32-14-07-08, згідно якої висновки акту перевірки залишені без змін (т.1 а.с.51-58).

На підставі вказаного акту перевірки, з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень, Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 30.11.2018 року №, яким позивачу за порушення п.44.1 ст. 44, п.198.1, 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: «податок на додатну вартість» у загальному розмірі 566578,75 грн., з яких: 453263 грн. - за податковими зобов`язаннями та 113315,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1 а.с.59).

До вказаного податкового повідомлення-рішення Головним управлінням ДФС в Одеській області складено розрахунок штрафних санкцій за актом перевірки ТОВ "ПОРТПРОМСЕРВІС" (т.1 а.с.60).

Не погодившись з висновками податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства та прийнятим Головним управлінням ДФС в Одеській області податковим повідомленням-рішенням від 30.11.2018 року №, позивач оскаржив вказане рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку, звернувшись до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірне податкове повідомлення-рішення, якими позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість та застосовано штрафну санкцію, базується на викладених в акті перевірки висновках податкового органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме, п.44.1 ст. 44, п.198.1, 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що у п.2.12, п.2.13 акту перевірки зазначається перелік комп`ютерних автоматизованих інформаційних систем та АРМ-ів, інформація та матеріали, які використані під час перевірки, а саме:

- бази даних: АІС «Податковий блок»; «Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДФС України»; архів електронної звітності «Єдиний реєстр податкових накладних» (ЄРПН);

- ухвала Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2018 року по кримінальній справі № 757/23232/18-к; ухвала Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2018 року по кримінальній справі № 757/25880/18-к; ухвала від 23 березня 2018 року по кримінальній справі № 755/15404/17 1-кс/755/1799/18;

- декларації з податку на додану вартість та додатки до них за період лютий 2018 (від 19.03.2018 №), березень 2018 (від 17.04.2018 №), квітень 2018 року (від 16.05.2018 №).

У п.п.3.1 п.3 акту перевірки вказано, що відповідно до баз даних єдиного реєстру податкових накладних, ІС «Податковий блок», «Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів» та під час проведення перевірки встановлено, що ТОВ "ПОРТПРОМСЕРВІС", мало відносини з контрагентом-постачальником ТОВ "СОЛЛЕР-КОМ", в період з 01.02.2018 року по 30.04.2018 року на загальну суму 2719580,34 грн., в т.ч. ПДВ - 453263,39грн.

Під час перевірки позивачу надано запит від 25.10.2018 щодо надання первинних документів по операціям із контрагентом-постачальником ТОВ "СОЛЛЕР-КОМ", , за період з 01.02.2018 року по 30.04.2018 року, на який товариство надано відповідь від 29.10.2018 року №51/07-336 з переліком копій наданих документів.

Суд зазначає, що порушення позивачем вищевказаних вимог п.44.1 ст. 44, п.198.1, 198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2 Податкового кодексу України, відповідачем в акті перевірки обґрунтовані наступним.

Так, у п.п.3.1.1-п.3.1.6 п.3.1 акту перевірки зазначено, що між позивачем та ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» укладено:

1) договір купівлі-продажу № 18329.1 від 29.01.2018 року;

2) договір купівлі-продажу № 18М29.1 від 29.01.2018 року;

3) договір купівлі-продажу № 18К01.1 від 01.02.2018 року;

4) договір купівлі-продажу № 18Т02.2 від 02.02.2018 року;

5) договір про надання послуг № 18КМ303.1 від 13.03.2018 року;

6) договір з технічного обслуговування і ремонту контейнерів № 18Р/С29.1 від 29.01.2018 року.

Відповідачем у акті перевірки наведено зміст основних положень даних договорів та зазначено, що на їх виконання, згідно із заявками, податковими накладними, видатковими накладними, актами приймання-передачі товару, актами виконаних робіт від ТОВ "СОЛЛЕР-КОМ" позивачем отримано:

- товар: диски щіткові, диск-розкидувач, гідро двигун; магній хлористий технічний, кристалічний (бішофіт); контейнери пластикові, урни одноопорні, контейнери; мило, рукавички універсальні, щітка вулична, віник березовий, миючі засоби, фарба, мітла з дерев`яним держаком, тощо;

- послуги з переобладнання та ремонту автомобіля «Камаз» та роботи з технічного обслуговування і ремонту контейнерів.

В акті перевірки зазначається, що транспортування товару здійснювалось за рахунок продавця ТОВ "СОЛЛЕР-КОМ" згідно умов договорів купівлі-продажу.

Суми податку на додану вартість за зазначеними у акті перевірки податковими накладними включено до податкового кредиту відповідних періодів, відображені у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за лютий-квітень 2018 року.

Підприємством ТОВ "ПОРТПРОМСЕРВІС" відображено вище вказані операції в бухгалтерському обліку.

Розрахунки між суб`єктами господарювання за надані послуги проводились у безготівковій формі, а також, до перевірки надано договори від 07.06.2018 року про відступлення права вимоги в частині здійснення оплати.

Відповідач у акті також зазначає, що товари, які придбані у ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» за договором купівлі-продажу від 29.01.2018 року №18М29.1 були використані у власному виробництві, про що свідчить акт списання товарів від 28.02.2018 №3 на суму 1912425,52 грн.

До перевірки надано акт введення в експлуатацію інших необоротних матеріальних активів та акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, згідно укладеного довору купівлі-продажу від 01.02.2018 року №18К01.1, акти списання товарів за договором купівлі-продажу від 02.02.2018 року №18Т02.2.

Щодо укладених між позивачем та його контрагентом договорів купівлі продажу, та складених на їх виконання первинних та супутніх їм документів, в акті зазначається, що перевіркою встановлено:

1) відсутність товарно-транспортних накладних в порушення правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 із змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за N 128/2568. На підставі супровідних документів (ТТН, рахунки фактур, видаткових накладних) приймання товарів на склад підприємства здійснюють матеріально-відповідальні особи (завідуючий складом), до перевірки надані акти приймання-передачі товару підписані тільки директором та фінансовим директором;

2) у видаткових накладних від 08.02.2018 року №183/2, від 01.02.2018 року №18М/1, від 14.02.2018 року №18М/2, від 22.02.2018 року №18М/3, від 01.03.2018 року №18М/4, від 13.03.2018 року №18М/5, від 07.02.2018 року №18К/1, від 12.04.2018 року №18К/2, від 26.04.2018 року №18К/3, від 13.02.2018 року №18Т/3, від 02.04.2018 року №18Т/5, від 10.04.2018 року №18Т/8, та актах приймання-передачі товару не вказана адреса одержання товару тобто місце розташування складу. При цьому, відповідачем вказується, що в Законі України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" йдеться про місце складання первинного документа, у видатковій накладній потрібно зазначити або дві адреси (місце знаходження підприємства та юридичну адресу), або лише фактичну адресу підприємства (адреса складу на якому приймається товар);

3) договори купівлі-продажу від 01.02.2018 року №18К01.1, від 02.02.2018 року №18Т02.2 складені в м.Києві та підписані директором та фінансовим директором ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС», однак, згідно табелю обліку робочого часу, наданого до перевірки, за лютий 2018 року відмітка щодо відрядження директора ОСОБА_1 та фінансового директора ОСОБА_2 відсутня.

Щодо укладених між позивачем та його контрагентом договорів про надання послу та виконання робіт, та складених на їх виконання первинних та супутніх їм документів, в акті зазначається, що перевіркою встановлено, що:

1) відповідно до п.6.3 договорів про надання послуг від 13.03.2018 року, №18КМЗ03.1, від 29.01.2018 року №18Р/С29.1 «…6.3.Жодна зі сторін не має права передавати свої права та обов`язки за цим Договором третій стороні без письмової згоди іншої Сторони, за винятком страховки і транспортування Продукції.…».

Додаткові угоди від 16.04.2018 № 1 до вказаних договорів складені в м. Києві та підписані директором та фінансовим директором ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС», однак перебування у відрядженні директора ОСОБА_1 та фінансового директора ОСОБА_2 у м.Києві не підтверджено, про що свідчить відсутність відповідного запису у табелю обліку робочого часу за квітень 2018 року, наданого до перевірки;

2) під час проведеного аналізу актів надання послуг, наданих до перевірки, наявних трудових ресурсів: з однієї сторони встановлена незначна кількість працюючих, а з другої - значний обсяг фактично оформлених ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» операцій на реалізацію послуг, що передбачає значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями (електриків, зварювальників, майстрів, та інш.). В актах надання послуг від 05.04.2018 року №18КМЗ/1, від 15.02.2018 року №18Р/С/1, від 18.04.2018 року №18Р/С/2, від 28.04.2018 року №18Р/С/3 відсутнє місце складання цих актів.

Довідково, в акті перевірки зазначено, що в ході аналізу ТОВ "СОЛЛЕР-КОМ", встановлено відсутніть фізичної, технічної та технологічної можливості до вчинення задекларованих господарських операцій. Протягом вказаного періоду ТОВ "СОЛЛЕР-КОМ" звітувало про наявність на підприємстві трудових ресурсів у кількості 3-х осіб, включаючи директора, що є недостатнім для виконання таких об`ємів задекларованих операцій. Залучення підприємством стороннього трудового ресурсу не здійснювалось. ТОВ "СОЛЛЕР-КОМ" документально оформлює господарські операції щодо придбання та реалізації товарів широкого асортименту та послуг, що передбачає наявність персоналу із відповідними фаховими знаннями (менеджерів, комірників, бухгалтерів, працівників складу та інших). Відповідно до баз даних єдиного реєстру податкових накладних, ІС «Податковий блок», встановлено, що на користь ТОВ "СОЛЛЕР-КОМ" не зареєстровано податкові накладні щодо оренди офісних та складських приміщень.

Проведеним аналізом встановлено, що у ТОВ "СОЛЛЕР-КОМ" відсутня можливість фактичного здійснення господарських операцій з одержання/поставки товарів та отримання/надання послуг, ТОВ "СОЛЛЕР-КОМ" не відображає у податковій звітності інформацію, що свідчить про наявність у нього основних фондів, транспортних засобів, що необхідні для здійснення господарських операцій з надання послуг та придбання, навантаження, розвантаження, транспортування та зберігання товарів у задекларованих обсягах.

Також, в акті перевірки міститься посилання на отриману інформацію, а саме, на ухвалу Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/25880/18-к; ухвалу Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/23232/18-к та ухвалу по справі № 757/23232/18-к, 1-кс/755/1799/18.

Як зазначає відповідач, проведеною перевіркою не підтверджено реальність фактичного здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» з ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» за період з 01.02.2018 року по 30.04.2018 року з отримання товарів/послуг. Виходячи із вищевикладеного, недоведеність реальності здійснення ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» господарських операцій свідчить про формальність первинної документації, складеної на їх підставі та їх відображення в регістрах бухгалтерського обліку.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, відповідачем зроблено висновок, що внаслідок порушення п.198.3. ст.198 Податкового кодексу України платником завищено податковий кредит в сумі 453263 грн. за період: лютий 2018 р. - 228640 грн.; березень 2018 р. - 120063 грн.; квітень 2018 року - 104560 грн., що призвело до порушення п.200.1. п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 453263 грн., у т.ч. по періодам: лютий 2018 року - 168556 грн.; березень 2018 року - 180147 грн.; квітень 2018 року - 104560 грн.

Суд не погоджується з вказаними вище висновками акту перевірки щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, та досліджуючи фактичність проведених господарських операцій позивача із його контрагентом та їх зв`язок з господарською діяльністю позивача, включення позивачем спірних сум до складу податкового кредиту ПДВ, зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду та відповідно п. 14.1.202 зазначеної статті продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Згідно з п.п.14.1.185 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами економічної діяльності ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» є: надання в оренду інших машин, устатковання та товарів. н. в. і. у.; інші види діяльності із прибирання (основний); надання ландшафтних послуг; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; збирання безпечних відходів; оброблення та видалення безпечних відходів; будівництво доріг і автострад (т.2 а.с.116-121).

Судом встановлено, що здійснюючи свою господарську діяльність товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРТПРОМСЕРВІС» (як покупець) уклало з товариством з товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛЛЕР-КОМ» (продавцем) у період січень -березень 2018 року ряд господарських договорів, а саме:

- договір купівлі-продажу № 18329.1 від 29.01.2018 року (т.1 а.с.201-203);

- договір купівлі-продажу № 18М29.1 від 29.01.2018 року (т.1 а.с.181-183);

- договір купівлі-продажу № 18К01.1 від 01.02.2018 року (т.1 а.с.137-139);

- договір купівлі-продажу № 18Т02.2 від 02.02.2018 року (т.1 а.с.160-162).

Так, згідно основних умов договору купівлі-продажу № 18329.1 від 29.01.2018 року (т.1 а.с.201-203), вбачається, що:

- Продавець зобов`язаний передати належний йому товар у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього плату на умовах Договору. Доставка товару, за адресою визначеною даним Договором, здійснюється силами та за рахунок Продавця (п.1.1, п.1.2 Договору);

- Номенклатура, кількість та вартість товару вказуються у відповідних додатках «Специфікація» до цього Договору, які є невід`ємною частиною Договору (п.2.1 Договору);

- Продавець зобов`язаний передати товар Покупцю у повному обсязі протягом 15 календарних днів з моменту укладання договору за адресою: вул. Приморська, 18, будівля під літерою «Г», м.Одеса (п.3.1 Договору);

- Загальна кількість та вартість товару переданого за даним договором визначається як загальна сума кількості та вартості товару, отриманого за час дії даного Договору. Оплата за Товар проводиться після підписання Сторонами Акту приймання-передачі товару (п.4.1, п.4.4 Договору);

- Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами (п.7.1 Договору).

До вказаного договору сторонами складено специфікацію, в якій визначено номенклатуру товару, його кількість та вартість (диски щіткові, диск-розкидувач, гідродвигун) (т.1 а.с.204).

Згідно основних умов договору купівлі-продажу № 18М29.1 від 29.01.2018 року (т.1 а.с.181-183), вбачається, що:

- Продавець зобов`язаний передати належний йому товар у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього плату на умовах Договору. Доставка товару, за адресою визначеною даним Договором, здійснюється силами та за рахунок Продавця (п.1.1, п.1.2 Договору);

- Найменування товару - магній хлористий технічний, кристалічний (бішофіт) 25 кг.; одиниця виміру кількості товару: «мішок»»; загальна кількість товару: 2100 (п.2.1, п.2.2.1, п.2.2.2 Договору);

- Продавець зобов`язаний передати товар Покупцю у повному обсязі протягом 25 календарних днів з моменту укладання договору за адресою: вул. Приморська, 18, будівля під літерою «Г», м. Одеса (п.3.1 Договору);

- Загальна ціна товару, що продається за цим Договором 1008315,00 грн. без урахування ПДВ, окремо ПДВ складає 201663,00 грн., загальна сума з урахування ПДВ 1209978,00. Оплата може здійснюватися поетапно (п.4.2, п.4.3 Договору);

- Оплата за Товар проводиться після підписання Сторонами Акту приймання-передачі товару ) (п.4.5 Договору);

- Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами (п.7.1 Договору).

Згідно основних умов договору купівлі-продажу № 18К01.1 від 01.02.2018 року (т.1 а.с.137-139), вбачається, що:

- Продавець зобов`язаний передати належний йому товар у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього плату на умовах Договору. Доставка товару, за адресою визначеною даним Договором, здійснюється силами та за рахунок Продавця (п.1.1, п.1.2 Договору);

- Найменування товару - «контейнер», об`єм 1 куб.м. б/в; одиниця виміру кількості товару: штука; загальна кількість товару 10 (десять) (п.2.1, п.2.2.1, п.2.2.2 Договору);

- Продавець зобов`язаний передати товар Покупцю у повному обсязі протягом 10 днів з моменту укладання договору за адресою: вул. Приморська, 18, будівля під літерою «Г», м. Одеса (п.3.1 Договору);

- Ціна за одиницю товару 6250,00 грн. 00 коп.; ПДВ-1250,00грн.; сума з урахуванням ПДВ- 7500,00грн. (п.4.1. Договору);

- Загальна ціна товару, що продається за цим Договором: сума без урахування ПДВ: 62500,00 грн. окремо ПДВ: 12500,00 грн., сума з урахуванням ПДВ: 75000,00 грн. (п.4.2 Договору);

- Оплата за Товар проводиться після підписання Сторонами Акту приймання-передачі товару ) (п.4.5 Договору);

- Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами (п.7.1 Договору).

Згідно основних умов договору купівлі-продажу № 18Т02.2 від 02.02.2018 року (т.1 а.с.160-162), вбачається, що:

- Продавець зобов`язаний передати належний йому товар у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього плату на умовах Договору. Доставка товару, за адресою визначеною даним Договором, здійснюється силами та за рахунок Продавця (п.1.1, п.1.2 Договору);

- Номенклатура, кількість та вартість товару вказуються у відповідних додатках «Специфікація» до цього Договору, які є невід`ємною частиною Договору (п.2.1 Договору);

- Продавець зобов`язаний передати товар Покупцю у повному обсязі протягом 15 календарних днів з моменту укладання договору за адресою: вул. Приморська, 18, будівля під літерою «Г», м. Одеса. (п.3.1 Договору);

- Загальна кількість та вартість товару переданого за даним договором визначається як загальна сума кількості та вартості товару, отриманого за час дії даного Договору. Оплата за Товар проводиться після підписання Сторонами Акту приймання-передачі товару (п.4.1, п.4.4 Договору);

- Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами (п.7.1 Договору).

До вказаного договору сторонами складено специфікації, в яких визначено номенклатуру товару, його кількість та вартість (мило, рукавички комбіновані, рукавички трикотажні ПВХ, жилет сигнальний, фарба та інші) (т.1 а.с.163-166).

Разом з цим, судом встановлено, що здійснюючи свою господарську діяльність товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРТПРОМСЕРВІС» (як замовник) уклало з товариством з обмеженою відповідальністю «СОЛЛЕР-КОМ» (виконавець) у січні 2018 року два господарських договори, а саме:

- договір №18Р/С29-1 з технічного обслуговування і ремонту контейнерів від 29.01.2018 року (т.1 а.с.149-151);

- договір №18КМ303 про надання від 29.01.2018 року (т.1 а.с.175-177);

Так, згідно основних умов договору №18Р/С29-1 з технічного обслуговування і ремонту контейнерів від 29.01.2018 року (т.1 а.с.149-151), вбачається, що:

- Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання з надання послуг щодо ремонту та технічному обслуговуванню контейнерів Замовника (далі - Контейнери), що включає в себе також і придбання запасних частин до Контейнерів, та інших товарів, необхідних для забезпечення працездатного стану контейнерів. При цьому Виконавець зобов`язується проводити сервісне обслуговування контейнерів, забезпечувати прийом заявок на технічне обслуговування або ремонт контейнерів в період з 09 год. 00 хв. до 17 год. ЗО хв. в будь-які дні, крім вихідних та святкових (п.1.1 Договору);

- Замовник зобов`язується оплачувати надані Виконавцем послуги відповідно до умов цього Договору (п.1.2 Договору);

- Заявки на технічне обслуговування або ремонт контейнерів надаються Замовником у письмовій довільній формі (п.1.3 Договору);

- Виконавець зобов`язується: при отриманні замовлення, яке надається Замовником в усній формі чи письмової вимоги на проведення робіт, у термін 10 (десяти) робочих днів, здійснити технічне обслуговування і ремонт контейнерів на об`єкті, зазначеному Замовником і здійснити роботи чи замінити запчастини, які вказуються Виконавцем. При неможливості проведення ремонту контейнерів на об`єкті Замовника, здійснити прийом контейнерів Замовника в ремонт, для технічного обслуговування і проведення інших робіт (послуг). Виробляти виконання всіх робіт (послуг), у тому числі здійснювати виїзд на територію Замовника, для профілактичного огляду контейнера, необхідного для його справної роботи (п.2.2.1, п.2.2.2 Договору);

- Замовник зобов`язаний прийняти послуги/роботи за актом наданих послуг/виконаних робіт в разі їх належної якості після пред`явлення йому Контейнерів. (п.3.1 Договору);

- Загальна сума вартості цього Договору складає суму, рівну вартості наданих послуг/виконаних робіт, згідно Договору та всім Додаткам підписаними Сторонами. Ціни на Послуги встановлюється відповідно до Додатку №1 до цього договору «Протокол погодження договірної ціни», та являється його невід`ємною частиною. Вартість робіт (послуг)з обслуговування і ремонту контейнерів проводиться в національній валюті (п.4.1, п.4.2, п.4.3 Договору);

- Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами, діє до 31 грудня 2018 року (п.6.1 Договору).

До вказаного договору сторонами складено протокол погодження ціни, в якому визначено найменування робіт, послуг, їх кількість та вартість (підготовка та фарбування контейнера, зварювальні роботи контейнера, рихтувальні роботи, заміна колеса пластикового контейнера, заміна кришки пластикового контейнера та інше) (т.1 а.с.152).

Згідно основних умов договору №18КМ303 про надання послуг від 29.01.2018 року (т.1 а.с.175-177), вбачається, що:

- Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику послуги з переобладнання та ремонту автомобільного транспортного засобу - КАМАЗ 532150, державний номер НОМЕР_1 , ВАНАТАЖНИЙ ПІДМІТАЛЬНО-ПРИБИРАЛЬНА-С, у тому числі, з використанням матеріалів (запасних частин) Виконавця. Замовник бере на себе зобов`язання прийняти й оплатити ці послуги, а також вартість використаних матеріалів (запасних частин) Виконавця в розмірі, строки та в порядку, що передбачені умовами цього Договору (п.1.1 Договору);

- Сума цього Договору за надані послуги з переобладнання та ремонту автомобільного транспортного засобу, згідно умов цього Договору, становить 56737,14 грн. Розрахунки здійснюються Замовником в безготівковій формі на поточний рахунок Виконавця в національній валюті України (гривні) на підставі Акту наданих послуг та рахунку-фактури. Розрахунки здійснюються протягом 130 (сто тридцять) банківських днів з дня підписання сторонами Акту наданих послуг. Вартість послуг з переобладнання та ремонту автомобільного транспортного засобу визначається відповідно до кошторису (Додаток N2 1 до цього Договору) (п.2.1, п.2.2, п.2.3 Договору);

- Замовник зобов`язаний своєчасно оплачувати послуги Виконавця в повному обсязі та у строки, передбачені розділом 2 цього Договору (п.3.1.1 Договору);

- Цей Договір набуває чинності з дня його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним Договором (п.7.1 Договору).

До вказаного договору сторонами складено кошторис на переобладнання та ремонт автомобіля Камаз, в якому визначено товарно-матеріальні цінності, найменування робіт та послуг, їх кількість та вартість (т.1 а.с.178).

Судом встановлено, що:

- на виконання умов вказаних договорів купівлі-продажу та додаткових угод до них, ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» складені видаткові накладні на вищевказані товари та сторонами договорів складені та підписані акти приймання-передачі товарів, а також заявки на поставку товарів, копії яких містяться в матеріалах справи та були надані під час перевірки (т.1 а.с.140-148,170-174,184-200,205-207);

- на виконання умов вказаних договорів про надання послуг та на здійснення обслуговування та ремонтних робіт та додаткових угод до них, сторонами договорів складені та підписані заявки на здійснення відповідних видів робіт та надання послуг, а також, акти надання послуг, копії яких містяться в матеріалах справи та були надані під час перевірки (т.1 а.с.153-159,179-180).

Позивачем проведені розрахунки за поставлені товари та отримані роботи і послуги за вищевказаними договорами із його контрагентом шляхом:

безпосереднього перерахування позивачем коштів за поставлені товари на рахунки ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ», що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, які наявні в матеріалах справи (т.1 а.с.125-136);

перерахування позивачем коштів за поставлені товари та отримані роботи і послуги на рахунки отримувача коштів ТОВ «Фермонд» згідно договорів про відступлення права вимоги від 07.06.2018 року та додатків №1 до них (т.1 а.с.78-92), що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (т.1 а.с.113-124).

Так, відповідно до вказаних договорів про відступлення права вимоги, Первісний кредитор - товариство з обмеженою відповідальністю «СОЛЛЕР-КОМ», Новий кредитор - товариство з обмеженою відповідальністю «ФЕРМОНД», боржник - товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРТПРОМСЕРВІС», разом Сторони, згідно зі ст.ст.512-519 Цивільного кодексу України уклали дані договори про відступлення права вимоги, за якими Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договорами про надання послуг №18М29.1 від 29.01.2018 року, №18К01.1 від 01.02.2018 року, № 18Т02.2 від 02.02.2018 року, укладеними між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Портпромсервіс» ().

Разом з цим, матеріали справи містять копії належним чином завірених податкових накладних, виписаних контрагентом позивача ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» - продавцем товарів та постачальником робіт (послуг) на виконання умов вищевказаних договорів, які також підтверджують факт здійснення вищевказаних господарських операцій з придбання товарів та дають право на включення податку на додану вартість до складу ціни товарів та є необхідною умовою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість (т.1 а.с.94-112).

Як вбачається з матеріалів справи, суми податку на додану вартість відповідно до вищевказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту з ПДВ за періоди, які перевірялись - лютий-квітень 2018 року, що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість та додатками № 5 до них, які містяться в матеріалах справи (т.2 а.с.100-110).

Також, на підтвердження отримання позивачем від його контрагента вищевказаних товарів за договорами купівлі-продажу, та отримання робіт і послуг за відповідними договорами, з боку останнього до суду надано: «обороти між субконто номенклатура та товари» в розрізі кожного із договорів купівлі-продажу, договорів на надання послуг та виконання робі, картки рахунку №631 , №207 , №201 , №221 , оборотно-сальдова відомість по рахунку №104,1122 (т.2 а.с.218-246, т.3 а.с.1-41), з яких вбачається у який період було поставлено конкретний товар, придбаний позивачем, його надходження та оприбуткування на підприємстві позивача, введення в експлуатацію, списання цього товару, отримання послуг та робіт.

Водночас, як зазначено позивачем, враховуючи види діяльності позивача, та безпосередньо, основний вид його діяльності - інші види діяльності із прибирання, отримані від ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» товари та роботи (послуги) використані саме в межах здійснення позивачем такої діяльності.

Як вказує позивач у своїх письмових поясненнях та зазначав представник під час розгляду справи, 07 листопада 2017 року, між ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» (Виконавець) та ДП «Адміністрація морських портів України» (Замовник) укладено договір про надання послуг №2134-В-ОДФ-17.

Відповідно до п.1.1, п.1.2 Договору Виконавець зобов`язаний надати послуги Замовнику з прибирання території порту та інші за кодом ДК 021:2015-90610000-6 «Послуги з прибирання та підмітання вулиць», за цінами та за переліком наведеним у Додатку №1, що є невід`ємною частиною даного договору. Перелік, кількість та ціна за послуги, що надаються згідно цим договором, визначені у Специфікації (Додаток №1), яка є його невід`ємною частиною.

Відповідно до специфікації №1 вбачається, що Виконавець надає Замовнику послуги, зокрема але не виключно, з прибирання території шляхопроводів та естакад в літній та зимовий періоди, прибирання території центральних доріг та пішохідних доріжок території в літній та зимовий періоди, послуги з прибирання, зачищення території ОФ ДП «АМПУ», яка не закріплена постійно, ліквідації наслідків зливових дощів, попередження ожеледиці та ліквідації наслідків снігопадів на центральних дорогах та шляхопроводах 1-6-ї черги, зачистка горищ, зливових колодязів, доще-приймальної системи шляхопроводів, роботи вантажопасажирського автомобіля з забезпечення виконання зобов`язань з прибирання та зачищення території, з попередження ожеледиці, ліквідації наслідків снігопадів та зливових дощів та інше, тощо.

27 жовтня 2017 року між ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» (Виконавець) та ДП «Адміністрація морських портів України» (Замовник) укладено договір №2127-В-ОДФ-17 щодо надання послуг з поточного ремонту центральних доріг та естакад Одеської філії ДП «АМПУ». Нанесення дорожньої розмітки.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати «Послуги з поточного ремонту центральних доріг та естакад Одеської філії ДП «АМПУ». Нанесення дорожньої розмітки.» (код ДК 021:2015:45450000-6 (Інші завершальні будівельні роботи), зазначені в Технічному проекті/специфікації (Додаток №1 до договору, який є його невід`ємною частиною) у порядку та на умовах, визначених Договором, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі послуги.

Пунктом 1.2. Договору визначено, кількісні характеристики послуг за цим Договором відображаються в Технічному проекті/специфікації (Додаток №1 до Договору) та підтверджуються обсягом договірної ціни/кошторисної документації (Додаток №2 до Договору).

Відповідно до п. 2.3. Технічного проекту/специфікації основним матеріалом, що використовується є фарба АК-501, біла, фарба АК-501, червона, фарба АК-501, чорна.

На виконання деяких умов вищевказаних договорів, у період з січня по березень між ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» та ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ», як вказує позивач, й були укладені договори купівлі-продажу, які наведені судом вище.

Позивач зазначає, що відповідно до:

1) договору купівлі-продажу № 18К01.1 від 01.02.2018 року, додаткових угод до договору, видаткових накладних, актів приймання-передачі товару, Позивачем було придбано у ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ»: контейнер, об`єм 1,1 куб.м.(б/в) у кількості 30 шт., урна одноопорна у кількості 10 шт., контейнер пластиковий, об`єм 0,77 куб.м.(б/в) у кількості 15 шт.

Вищевказані контейнери та урни, як стверджує позивач, введено в експлуатацію, що підтверджується актом введення в експлуатацію інших необоротних матеріальних активів та актом приймання - передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів та розміщено на території Одеського порту на виконання договору про надання послуг №2134-В-ОДФ-17 від 07.11.2017;

2) договору купівлі-продажу № 18Т02.2 від 02.02.2018 року, специфікацій, видаткових накладних, актів приймання - передачі товару, Позивачем було придбано у ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» товари для прибирання та нанесення розмітки на автодороги.

Товари для прибирання використано в господарській діяльності Позивача, зокрема на виконання договору про надання послуг №2134-В-ОДФ-17 від 07.11.2017 та ці товари списано, що підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та актами списання товарів відповідно.

Фарба АК-501, біла, в свою чергу використана в господарській діяльності, зокрема, на виконання договору №2127-В-ОДФ-17 щодо надання послуг з поточного ремонту центральних доріг та естакад. Відповідно до п. 2.3. Технічного проекту/специфікації основним матеріалом, що використовується є фарба АК-501, біла, фарба АК-501, червона, фарба АК-501, чорна.

3) договору купівлі-продажу № 18М29.1 від 29.01.2018 року, заявок на поставку товару, актів приймання-передачі товару, видаткових накладних ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» придбано у ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» магній хлористий технічний, кристалічний (бішофіт).

ПГМ Бішофіт - це природний протиожеледний реагент у формі кристалів, який застосовується для зимової обробки доріг і вулиць в діапазоні температур до -35°С. Швидко проникає крізь товщу льоду, мінімальні норм витрати, тривалість дії - до 24 годин. Усі компоненти ПГМ - біологічного походження, безпечні для природи.

Як вказує позивач, ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» на праві власності належить транспортний засіб «Камаз», 532150, державний номер НОМЕР_1 , тип - вантажний підмітальна-прибиральна-С, який в зимовий період обладнано піско-посипальним обладнанням, за допомогою якого Позивачем обробляються бішофітом шляхопроводи, центральні дороги на території порту, а також території ОФ ДП «АМПУ», які не закріплено постійно, для попередження ожеледиці та ліквідації наслідків снігопадів. Вказані роботи проводяться на виконання договору про надання послуг №2134-В-ОДФ-17 від 07.11.2017.

4) договору купівлі-продажу №18З29.1 від 29.01.2018, специфікації, акту приймання передачі товару, видаткової накладної ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» придбано у ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» запасні частини та агрегати для обладнання вищевказаного транспортного засобу «Камаз», який використовується позивачем в господарській діяльності, а саме в зимовий період для попередження ожеледиці та ліквідації наслідків снігопадів, а в літній період для поливо-миючих робіт.

Вказані запасні частини та агрегати встановлено на транспортний засіб «Камаз» 532150, державний номер НОМЕР_1 та списано відповідно до актів списання №54,55 від 30.09.2018.

5) договору про надання послуг № 18КМ303.1 від 13.03.2018 року, акту надання послуг ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» надано позивачу послуги з переобладнання та ремонту автомобільного транспортного засобу - «Камаз» 532150, державний номер НОМЕР_1 , тип - вантажний підмітальна-прибиральна-С, який на праві приватної власності належить позивачу та в зимовий період обладнаний піско-посипальним обладнанням, а в літній період поливо-мийним обладнанням.

Вказаний транспортний засіб використовується в господарській діяльності підприємства, зокрема, але не виключно, на території Одеського порту на виконання договору про надання послуг №2134-В-ОДФ-17 від 07.11.2017.

6) договору з технічного обслуговування і ремонту контейнерів № 18Р/С29.1 від 29.01.2018 року, заявок №1,2,3 на технічне обслуговування або ремонт контейнерів, актів надання послуг Виконавцем (ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ») надано послуги щодо ремонту та технічного обслуговування контейнерів Замовника (ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС»), а саме контейнерів 8 куб.м., контейнерів 0,77 куб.м., контейнерів 1,1 куб.м.

Вказані контейнери обліковуються на балансі підприємства, починаючі з 2015-2016 років відповідно, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 104 від 28.04.2018 та від 15.02.2018; оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 10 від 15.02.2018; відомостями по амортизації основних засобів.

Вищевказані контейнери використовуються в господарській діяльності підприємства та розміщені на території Одеського порту на виконання договору про надання послуг №2134-В-ОДФ-17 від 07.11.2017.

В свою чергу, на підтвердження вказаних пояснень та відповідно, використання придбаного позивачем у ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» товару та отриманих робіт (послуг) у власній господарській діяльності, «ПОРТПРОМСЕРВІС» надано до суду в засвідчених копіях:

- договір про надання послуг №2134-В-ОДФ-1 від 07 листопада 2017 року, укладений між ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» (Виконавець) та ДП «Адміністрація морських портів України» (Одеська філія) (Замовник) (т.2 а.с.85-89);

- акти надання послуг за період лютий-квітень2018 року на підтвердження виконання умов вказаного договору, в яких зазначено, що виконувались роботи, зокрема, з прибирання територій шляхопроводів та естакад в зимовий період з грудня по березень 2018 року, прибирання територій та пішохідних доріжок територій в зимовий період, послуги з прибирання, зачищення території ОФ ДП «Адміністрація морських портів України», яка не закріплена постійно, ліквідації наслідків зливових дощів, попередження ожеледиці, роботи автомобіля з забезпечення виконання зобов`язань з прибирання та зачищення території, тощо (т.2 а.с.149-178);

- договір 27 жовтня 2017 року№2127-В-ОДФ-17 «Щодо надання послуг з поточного ремонту центральних доріг та естакад Одеської філії ДП «АМПУ». Нанесення дорожньої розмітки» (т.2 а.с.179-788), укладений між ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» (Виконавець) та ДП «Адміністрація морських портів України»(Замовник);

- технічний проект/специфікація на послуги з поточного ремонту центральних доріг та естакад Одеської філії. Нанесення дорожньої розмітки (т.2 а.с.189-192);

- договірна ціна на будівництво «послуги з поточного ремонту центральних доріг та естакад Одеської філії. Нанесення дорожньої розмітки» (т.2 а.с.193-194, 187-198);

- порядок здачі і приймання наданих послуг (т.1 а.с.195);

- додаткова угода №1 (т.1 а.с.196);

- рахунок на оплату №354 від 30.06.2018 року, в якому зазначено, що виконуються послуги з поточного ремонту центральних доріг та естакад Одеської філії АМПУ, роботи з нанесення елементів дорожньої розмітки білою фарбою (т.2 а.с.199);

- довідки про вартість виконаних робіт та витрат за червень 2018 року, вересень 2018 року (т.2 а.с.200, 209);

- акти виконаних будівельних робіт за червень-вересень 2018 року та підсумкові відомості, в яких, в тому числі, зазначено, що здійснювались роботи по нанесенню дорожньої розмітки бічних ліній, нанесенню пішохідних доріжок, фігур, білих ліній, по улаштуванню горизонтальної дорожньої розмітки і вказано про використання та ціну білої фарби АК-501, розчинники які використані при вказаних роботах (т.2 а.с.201-207, 210-217);

- свідоцтво серії НОМЕР_7 , згідно якого ТОП «Портпромсервс» належить КАМАЗ, моделі: 532150, типу: вантажний піднімально-прибиральна с., реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.2 а.с.99);

- акт введення в експлуатацію інших неробочих матеріальних активів, в яких містяться дані про введення в експлуатацію: урн одноопорних (БП000001035), контейнерів об`ємом 1,1 куб.м. (б/в) (БП000001347), контейнерів пластикових об`ємом 0,77 кум.м. (б/в) (БП000001627), (т.1 а.с.226-227);

- акти списання товарів, згідно яких списано, зокрема, фарба-Ак-501 біла, розчинник Ксилол регенерований (Хylеnе), диск-розкидувач КО-815М 42.05.00, диск щіткових поліпропілен 120*550мм, щітки для миття, мило, віники, щітки, рукавички, магній хлористий технічний, кристалічний (бішофіт) 25кг. та інші товари (т.1 а.с.228-236)

- накладні на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів відносно товарів, які зазначені в актах списання (т.1 а.с.237-240);

- акти приймання-передачі (внутрішнє переміщення) основних засобів відносно контейнерів об`ємом 1,1 куб.м. (т.1 а.с.241-250, т.2 а.с.1-10);

- відомості про обороти між субконто номенклатура та товари» в розрізі кожного із договорів купівлі-продажу, картки рахунку №631 , №207 , №201 , №221 , оборотно-сальдова відомість по рахунку № 104 (т.2 а.с.218-237,241-246, т.3 а.с.1-30), в яких, втому числі, містяться дані щодо використання та списання відповідних товарів.

Суд зазначає, що правові відносини щодо віднесення сплачених платниками сум до складу податкового кредиту з ПДВ з 01.01.2011 року регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), ведення бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до п.44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Вимоги до первинного та зведеного документу визначені в ч.2 ст. 9 цього ж Закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Відповідно до п.2.15 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону Про бухгалтерський облік, на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Відповідно до пп. «а», «б» п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п.187.1 п.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

При цьому, порядок формування податкового кредиту визначений ст.198 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп.198.1 «а» ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, як вбачається з викладеного, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись ст.90 КАС України, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, а також у сукупності їх достатність та взаємозв`язок, з огляду на вищенаведені положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що з боку позивача до суду надано належні докази фактичного отримання позивачем товарів та послуг (робіт) від його контрагента та використання цих товарів і послуг у власній господарській діяльності, та не погоджується із встановленими контролюючим органом порушеннями щодо заниження позивачем податку на додану вартість по вказаним господарським операціям позивача з його контрагентом, з огляду на наступне.

Висновки відповідача в акті перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства, обґрунтовані, в тому числі, відсутністю у позивача товарно-транспортних накладних на товари, придбані позивачем у «СОЛЛЕР-КОМ» за договорами купівлі-продажу.

Стосовно посилання відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних, суд зазначає наступне.

Відповідно до умов вищезазначених судом договорів купівлі-продажу, доставка товару за адресою, визначеною даними договорами, здійснюється силами та за рахунок Продавця, який зобов`язаний передати товар Покупцю у повному обсязі протягом 15 календарних днів з моменту укладання договору за адресою: вул. Приморська, 18, будівля під літерою «Г», м. Одеса (п.1.2, п.3.1 Договорів).

З вказаного вбачається, що обов`язок доставки товарів за договорами купівлі-продажу № 18329.1 від 29.01.2018 року, № 18М29.1 від 29.01.2018, № 18К01.1 від 01.02.2018, № 18Т02.2 від 02.02.2018 покладений на Продавця (ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ») за конкретно визначеною у договорах адресою: вул. Приморська, 18, будівля під літерою «Г», м. Одеса.

В пункті 2.9. Акту зазначається, що ТОВ «ПОРТПРОМСЕРВІС» використовує нежитлове приміщення, загальною площею 371,7 кв.м за адресою м. Одеса, вул. Приморська, 18 «Г», відповідно до договору оренди приміщення укладеного з ТОВ «НТЦ «ПРИКЛАДНІ ДОСЛІДЖЕННЯ».

Позивачем в свою чергу, до суду надано копію договору оренди нежитлових приміщень №07102015 від 07.10.2015 року із додатковими угодами до нього, протоколами погодження цін, актами приймання-передачі орендованої площі (т.2 а.с.122-137), з яких вбачається, що в оренді у позивача знаходилось нежитлова площа загальною площею 371,7 кв.м за адресою м. Одеса , вул. Приморська, 18 «Г».

Суд зазначає, що наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363).

Відповідно до розділу 1 Правил перевезення товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно положень пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.6 Правил перевезення основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

При цьому, посилання відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних як підтвердження нереальності господарських операцій з поставки товарів, на думку суду, є безпідставними, з огляду на наступне.

Вказані Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку платників податку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Вказаний висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №П/811/2816/15.

Суд зазначає, що товарно-транспортні накладні призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг і підставою для формування витрат за такі послуги.

Відсутність товарно-транспортних накладних, враховуючи вищенаведене судом, зважаючи на ті первинні та супутні їм документи, які наявні у позивача, враховуючи, що обов`язок по поставці товару покладався на контрагента позивача, не може свідчити про безумовний безтоварний характер господарської операції з поставки товарів у цілому.

Вказані висновки повністю узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постанові від 26 червня 2018 року у справі №826/548/17.

Також, слід зазначити, що у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №826/13058/15, суд зазначив: «товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції в цілому. В межах спірних відносин податковий кредит та витрати по факту придбання послуг перевезення позивачем не формувався, що обумовлює безпідставність доводів податкового органу в частині вимог до товарно-транспортних накладних взагалі».

Суд зазначає, що відсутність ТТН, не може бути самостійною підставою для того, щоб вважати господарську операцією такою, що не відбулася, а причини відсутності ТТН у кожному конкретному випадку мають бути досліджені судом. Тому питання щодо наявності ТТН, а також правильності її оформлення має оцінюватися в сукупності з іншими документами, створеними в процесі здійснення господарської операції.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного суду від 14.02.2019 року по справі № 826/19419/13-а.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно з ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вже встановлено судом, позивачем на виконання укладених договорів із вказаним контрагентом були виписані видаткові накладні, здійснена оплата за поставлений товар, позивачем надані належні докази, що підтверджують оприбуткування цього товару на підприємстві позивача та його подальшого використання позивачем в межах здійснення його господарської діяльності з метою отримання прибутку.

Таким чином, з огляду на вищенаведене судом, враховуючи викладені правові висновки Верховного Суду, суд вважає, що оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності вищенаведених у позивача документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання в господарській діяльності позивача, неподання до перевірки такого документа як товарно-транспортна накладна, - не може бути єдиною підставою для висновків, що такі господарські операції не відбувались фактично, та відповідно єдиною підставою для позбавлення позивача як платника податку права на віднесення сплачених сум до складу податкового кредиту.

Ще однією з підстав, за якої відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства, на думку відповідача є те, що у видаткових накладних від 08.02.2018 року №183/2, від 01.02.2018 року №18М/1, від 14.02.2018 року №18М/2, від 22.02.2018 року №18М/3, від 01.03.2018 року №18М/4, від 13.03.2018 року №18М/5, від 07.02.2018 року №18К/1, від 12.04.2018 року №18К/2, від 26.04.2018 року №18К/3, від 13.02.2018 року №18Т/3, від 02.04.2018 року №18Т/5, від 10.04.2018 року №18Т/8, та актах приймання-передачі товару не вказана адреса одержання товару, тобто місце розташування складу. При цьому, відповідачем зазначається, що в Законі України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" йдеться про місце складання первинного документа, а отже у видатковій накладній потрібно зазначити або дві адреси (місце знаходження підприємства та юридичну адресу), або лише фактичну адресу підприємства (адреса складу, на якому приймається товар).

З приводу даних тверджень відповідача, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, вказаною нормою також визначено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Як вбачається з наданих до суду видаткових накладних, актів приймання-передачі товару, у них зазначені: назва документа, дата складання, назва підприємств, якими вони складені та підписані, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, найменування товарів, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та їх підписи і печатки підприємств.

Тобто, у вказаних документах містяться усі обов`язкові реквізити, що визначені ч.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

При цьому, суд зазначає, що відповідно до умов вищезазначених судом договорів купівлі-продажу, доставка товару, за адресою визначеною даними договорами, здійснюється силами та за рахунок Продавця, який зобов`язаний передати товар Покупцю у повному обсязі протягом 15 календарних днів з моменту укладання договору за адресою: вул. Приморська, 18, будівля під літерою «Г», м. Одеса (п.1.2, п.3.1 Договорів).

Таким чином, у самих договорах визначено місце поставки товару, який поставляється згідно виписаних на їх виконання видаткових накладних та актів приймання-передачі товару.

Враховуючи викладене у сукупності, твердження відповідача, що у цих документах не вказана адреса одержання товару, тобто місце розташування складу, як обов`язків реквізит, не приймається судом до уваги, оскільки дані твердження є необґрунтованими та безпідставними.

Стосовно посилання відповідача на те, що деякі договори та додаткові угоди до них, місцем укладання яких є м. Київ, підписані з боку позивача директором ОСОБА_1 та фінансовим директором ОСОБА_2 , однак перебування у відрядженні директора ОСОБА_1 та фінансового директора ОСОБА_2 у м.Києві не підтверджено, про що свідчить відсутність відповідних записів у табелі обліку робочого часу за відповідні місяці, в яких укладено такі договори, суд зазначає наступне.

В даному випадку таке посилання відповідача не заслуговує на увагу суду, оскільки наявність або відсутність даних щодо відрядження цих осіб для підписання договорів, жодним чином не свідчить про те, що такі договори не були ними підписані.

Разом з цим, суд зазначає, що висновки відповідача в акті перевірки обґрунтовані також наявністю в інформаційних базах податкового органу інформації відносно контрагента позивача, згідно якої у вказаного суб`єкта господарювання - контрагента позивача відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, необхідний технічний персонал, оскільки наявні лише 3 особи, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби,тощо.

З цього приводу суд зазначає, що як встановлено Верховним Судом у постанові від 16.01.2018 року по справі №820/4648/13-а, твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем.

Аналогічний висновок Верховного Суду наведений у постанові від 16.01.2018 року по справі №826/1398/14.

Отже, враховуючи викладене, твердження відповідача щодо неспроможності контрагента позивача надати обумовлені договорами послуги і роботи та поставити товари, - не підтверджені жодними належними доказами з боку контролюючого органу. Твердження про відсутність у контрагента позивача трудових ресурсів, дані щодо мінімальної кількості працівників також не можуть спростовувати фактичне виконання господарських операцій, адже контролюючим органом в акті перевірки не наведено, які саме ресурси необхідні для надання спірних послуг, а також не доведено зв`язку цього факту з неможливістю виконати розглядувані послуги, роботи із залученням інших осіб та /чи орендованого майна.

Щодо наявності кримінальних проваджень відносно контрагента позивача ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ», а саме, ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2018 року по кримінальній справі № 757/23232/18-к про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні (т.2 а.с.60-65), якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні, та ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2018 року по кримінальній справі № 757/25880/18-к про арешт майна у кримінальному провадженні (т.2 а.с.66-72), якою накладено арешт на кошти ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ», суд зазначає наступне.

До суду з боку відповідача не надано жодних доказів щодо наявності вироків по цим кримінальним провадженням в частині, що стосується контрагента позивача.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У розумінні статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, будь-який доказ підлягає обов`язковій оцінці судом у сукупності, разом з іншими доказами, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Наявність кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанції) не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

Ухвала слідчого судді, якою призначено іншу перевірку платника податків в межах кримінального провадження та якою накладено арешт на кошти, є процесуальним актом, який виноситься суддею у порядку реалізації його повноважень щодо здійснення судового контролю. Такі ухвали обов`язково містять виклад обставин, якими слідчий та прокурор обґрунтовують необхідність проведення відповідної процесуальної дії та накладення арешту. При постановленні таких ухвал слідчий суддя не вирішує питання щодо винуватості чи не винуватості особи, відтак така ухвала не має жодного преюдиційного значення з огляду на приписи частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 18.09.2018 року в справі №802/2231/17-а.

Водночас, щодо посилання в акті перевірки на ухвалу від 23 березня 2018 року по кримінальній справі № 755/15404/17 1-кс/755/1799/18, в якій зазначається про надання доступу та вилучення документів, відповідачем не надано вказану ухвалу до суду, з посиланням на те, що згідно з даними ЄДР судових рішень, представник відповідача не знайшов таку ухвалу.

Отже, з огляду на вищезазначене, посилання відповідача на наявність таких ухвал є безпідставним та необґрунтованим при розгляді даної справи.

Враховуючи вищезазначене у своїй сукупності, судом встановлений рух активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, та зв`язок між фактом придбання позивачем товару, робіт, послуг та понесенням витрат на їх придбання і господарською діяльністю цього платника податку. Як наслідок суд доходить висновку про фактичність господарських операції позивача щодо придбання товарів, отримання робіт та послуг у ТОВ «СОЛЛЕР-КОМ» з метою їх подальшого використання у власній господарській діяльності позивача.

Отже, суд вважає, що позивачем цілком правомірно у відповідності до ст.198 Податкового кодексу України віднесено спірні суми, сплачені в ціні придбаних товарів за вищевказаними договорами, укладеними із його контрагентом до складу податкового кредиту з податку на додану вартість та порушень законодавства, що регулює вказані питання, судом не встановлено.

Таким чином, суд доходить висновку, що визначення відповідачем суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість позивачу є протиправним, а отже і накладення штрафних (фінансових) санкцій на підставі цих порушень є також протиправним.

Враховуючи, що спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеним контрагентом позивача, суд погоджується з доводами позивача про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку із цим, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 30.11.2018 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Решта доводів позивача та заперечень відповідача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його рішення та відзив на позов, і не довів суду правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТПРОМСЕРВІС» підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви, що містить вимоги майнового характеру, у розмірі 8498,69 грн. (вісім тисяч чотириста дев`яносто вісім гривень 69 копійок) згідно платіжного доручення №1073 від 22.12.2018 року (т.1 а.с.62-62).

Таким чином, оскільки вимога позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення судом задоволена, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 8498,69 грн.

06.05.2019 року судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду та зазначено, що повний текст рішення суду буде виготовлено у строк, визначений ч.3 ст.243 КАС України.

Згідно з приписами ч.3 ст.243 КАС України залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Таким чином, з урахуванням наведених приписів ч.1 ст.120 КАС України, останнім днем для складання рішення суду у повному обсязі по вказаній справі є 16.05.2019 року.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 76, 77, 90, 120, 139, 193, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТПРОМСЕРВІС» (Митна площа,буд. 1-А, офіс 207, м.Одеса, 65026) до Головного управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 30.11.2018 року.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, адреса: вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРТПРОМСЕРВІС" (, адреса: Митна площа,буд. 1-А, офіс 207, м.Одеса, 65026) судовий збір у розмірі 8498,69 грн. (вісім тисяч чотириста дев`яносто вісім гривень 69 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 16.05.2019 року.

Суддя О.М. Соколенко

.