Справа № 620/780/19
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року Чернігів Справа № 620/780/19

Чернігівський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кашиної С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 до Чернігівської митниці ДФС про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської митниці ДФС про визнання протиправними дій та стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні другорядного (резервного) методу визначення митної вартості товарів.

21.03.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження буз повідомлення сторін.

05.04.2019 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про переведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

05.04.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не здійснював коригування митної вартості спірного транспортного засобу, а лише провів консультації з особою, уповноваженою на декларування. Крім того, на заяву позивача від 30.01.2019 останньому було повідомлено про те, що рішення про коригування митної вартості відповідачем не приймалося.

09.04.2019 ухвалою суду клопотання представника відповідача задоволено та вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

10.04.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначив, що відповідач не провів належну консультацію у належний спосіб. Крім того, відповідач не обґрунтував правомірність використання у спірному випадку відомостей оціночної діяльності програмного продукту SchwacketNet. Відповідач жодним чином не аргументував наявність SchwacketNet відповідної ліцензії на право здійснення будь-якої оціночної діяльності із визначення вартості транспортних засобів, в тому числі тих, які продаються чи придбаваються на території Німеччини. Не послався відповідач й на нормативно-правовий акт, відомчий наказ, міжурядову угоду чи міжнародний договір тощо, які б надавали права митним органам Державної фіскальної служби замовляти та використовувати відповідну оцінку автомобілів.

12.04.2019 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в якому наголошує, що відповідач не здійснював коригування заявленої декларантом вартості автомобіля та не приймав жодних рішень про коригування митної вартості спірного транспортного засобу, а лише провів консультації з особою, уповноваженою на декларування. Натомість декларант вказав у митній декларації вартість спірного транспортного засобу самостійно і відповідач визнав заявлену вартість та здійснив завершення митного оформлення митної декларації , про що свідчать відбитки особистої номерної печатки посадової особи відповідача на митній декларації.

15.05.2019 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначив, що у митній декларації від 30.01.2019 № UA102230/2019/630952 виконавець самостійно вказав митну вартість та розмір митних платежів, що підлягали сплаті при митному оформленні, а у відповідача жодних претензій до вказаної митної декларації не було, що підтверджується відбитком особистої номерної печатки посадової особи митниці, яка здійснювала митне оформлення, на митній декларації.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

25.01.2019 позивачем до митниці подана попередня митна декларація (далі - МД) ІМ 40 ЕЕ № UA102230/2019/830231 на товар «Автомобіль легковий - 1 шт.: марка -VOLKSWAGEN, модель - SHARAN кузов - НОМЕР_1 , номер шасі - немає даних, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1968 куб. см, потужність 103 кW, календарний рік виготовлення - 2007, модельний рік виготовлення - 2008, бувший у використанні, кількість місць для сидіння, включаючи сидіння водія - 7, кількість дверей - 5, тип кузова - універсал, колісна формула - 2x4, призначення - пасажирський, для використання на дорогах загального призначення, колір - зелений, відповідає вимогам екологічного класу євро-4. Торгівельна марка - «VOLKSWAGEN». Виробник - «VOLKSWAGEN AG», Німеччина . Країна виробництва - DЕ».

Строк доставки товару до митниці призначення визначений до 24.02.2019.

29.01.2019 позивачем до митниці подана додаткова МД ІМ40 ДЕ № UA102230/2019/630909 та задекларовано товар «Автомобіль легковий - 1 шт.; марка- VOLKSWAGEN, модель - SHARAN кузов - НОМЕР_1 , номер шасі - немає даних, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1968 куб. см, потужність 103 кW, календарний рік виготовлення - 2007, модельний рік виготовлення - 2008, бувший у використанні, кількість місць для сидіння, включаючи сидіння водія - 7, кількість дверей - 5, тип кузова - універсал, колісна формула - 2x4, призначення - пасажирський, для використання на дорогах загального призначення, колір - зелений, відповідає вимогам екологічного класу євро-4. Торгівельна марка - «VOLKSWAGEN». Виробник - «VOLKSWAGEN AG», Німеччина . Країна виробництва - DЕ»

Разом з МД Позивачем до митного оформлення надані:

- договір купівлі-продажу від 18.01.2019;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 20.12.2010 НОМЕР_3;

- довідка від 24.01.2019 № 16401724 про зняття з реєстрації транспортного засобу;

- довідка від 28.01.2019 № 19-0128/36 про відповідність вимогам екологічного класу «Євро-4»;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26.01.2019 № UA205010/2019/311700.

Згідно з договором від 25.01.2019 № 116Ф особою, яка надавала ОСОБА_1 послуги при митному оформленні транспортного засобу, є ОСОБА_2 (особа, уповноважена на декларування).

Відповідно до поданих до митного оформлення товаросупровідних документів, а саме - рахунка-фактури від 18.01.2019 № б/н та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 20.12.2010 НОМЕР_3, особою, уповноваженою на декларування, було заявлено фактурну та митну вартість автомобіля на рівні 2 850,00 ЕUR.

29.01.2019 особою, уповноваженою на декларування ( ОСОБА_2 .), подана заява № 29/01-05 про відкликання МД від 29.01.2019 № UA 102230/2019/630909 (додається).

30.01.2019 до митного оформлення декларантом подана нова МД № UA 102230/2019/630952, у якій декларантом самостійно визначена вартість спірного товару «Автомобіль легковий марка - VOLKSWAGEN; модель - SHARAN; кузов - НОМЕР_1 ; календарний рік виготовлення - 2007; модельний рік виготовлення - 2008» за резервним методом на рівні 5 450,00 ЕUR або 172 880,82 грн.

За вказаною МД спірний автомобіль було випущено у вільний обіг.

Вважаючи вказані дії протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Стосовно вимог позивача про визнання протиправними дії Чернігівської митниці ДФС , щодо визначення митної вартості автомобіля, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено, що Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку, з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. ст. 49-50 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів, застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України, ведення митної статистики, розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно частини 1 ст. 51 МКУ митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Як передбачає частина 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 54 МКУ орган доходів і зборів під час проведення митного контролю та митного оформлення здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 57 частини першої ст. 4 МКУ товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач.

Тобто транспортний засіб особистого користування належить до товарів.

Розділом XII Митного кодексу України регулюються умови та порядок пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог частин 1 та 3 ст. 368 МКУ для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів. Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

Згідно частини 4 ст. 368 МКУ у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог МКУ. При цьому, самостійне визначення органом доходів і зборів вартості товару здійснюється шляхом прийняття письмового рішення про коригування митної вартості.

У свою чергу, ч.1 ст.269 МК України, за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана.

Слід зазначити, що згідно з ст.90 Митного кодексу України від 11.07.2002 №92-IV зміна, доповнення чи відкликання митної декларації могли бути здійснені лише до моменту прийняття таких митним органом до митного оформлення. Зміна, доповнення та відкликання митної декларації після її прийняття митним органом до митного оформлення взагалі не допускалося.

Отже, законодавцем надано можливість відкликати митні декларації та самостійно визначати митну вартість товару до митного оформлення.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.2019 уповноваженою особою митна декларація № UA102230/2019/630909 відкликана та 30.01.2019 до митного оформлення декларантом подана нова МД № UA102230/2019/630952 та самостійно визначена митна вартість, яка підлягає сплаті за товар, що ним ввозився на митну територію України за відповідною декларацією, без коригувань та рішень митного органу, суми платежів були за цими митними деклараціями сплачені на відповідний рахунок ДБУ.

Тобто, митним органом не вчинялись жодні дії щодо визначення митної вартості товару, про повернення якої просить позивач.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Чернігівської митниці ДФС щодо визначення митної вартості автомобіля, оскільки відповідач не визначав позивачу суму митної вартості товару, а остання була визначена позивачем самостійно.

Безпідставними також є вимоги позивача щодо стягнення з Чернігівської митниці ДФС на користь позивача кошти в розмірі 29553,00 грн., без утримання із зазначеної суми податку з доходів фізичних осіб та 160,00 грн., без утримання із зазначеної суми податку з доходів фізичних осіб помилково сплачених коштів, оскільки відповідні митні платежі за митними деклараціями про повернення яких йдеться у справі, не є надміру сплаченими, з огляду на те, що відповідають сумі самостійно нарахованих позивачем.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, ЄСПЛ нагадав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до приписів частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п. 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Проте, позивачем не надано суду достатніх та належних доказів щодо обґрунтованості своїх позовних вимог, натомість відповідач довів, що ним не приймалось жодного рішення про визначення митної вартості товару, яку просить стягнути позивач в судовому порядку, а отже, права позивача з боку відповідача не порушувались.

Таким чином, позовні вимоги позивача з мотивів та підстав, наведених у позовній заяві, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при відмові у задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в строки, визначені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Сторони можуть одержати копію рішення суду в повному обсязі 17 травня 2019 року після 16:00 год.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Чернігівська митниця ДФС (проспект Перемоги, 6, м. Чернігів, 14017, ).

Третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя І.І. Соломко