Справа № 480/1095/19
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2019 р. Справа № 480/1095/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Сумської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

25.03.2019 р. до Сумського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Сумської митниці Державної фіскальної служби України, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA 805180/2019/000050/2 від 14.03.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805180/2019/00117 від 14.03.2019, зі стягненням судового збору в сумі 768,40 грн. та сплачені позивачем послуги по перекладу зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу автомобілю на оплату товару, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з естонської мови на українську від 22.03.2019 в сумі 750 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. в м. Таллін, Естонія, придбала у мешканки м. Таллін легковий автомобіль марки RENAULT модель MEGANE, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , робочий об`єкт двигуна 1598 куб. см., 2005 календарного року виготовлення, 2005 модельного року виготовлення, тип двигуна бензиновий, тип кузова - універсал, що підтверджується зовнішньоекономічним договором купівлі-продажу від 13.02.2019. Вартість автомобілю згідно договору купівлі-продажу склала 700 EUR.

Відповідно до ч.7 ст. 57 Митного кодексу України платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).

Вартість автомобілю за договором купівлі-продажу склала 700 EUR, за домовленістю сторін оплата за автомобіль була проведена готівкою.

08.03.2019р. позивачем ввезено придбаний транспортний засіб на митну територію України через Волинську митницю ДФС, що підтверджується митною декларацією форми МД-2 №UA205010/2019/315749 від 08.03.2019.

Згідно розрахунків у декларації вартість автомобілю у національній валюті - склала 33245,23 грн.

Між декларантом і митним органом проведено консультацію. Підстави для визначення митної вартості: цінова інформація наявна в митному органі по даному транспортному засобу за конкретним ідентифікаційним номером (VIN).

Як наслідок, рішенням відповідача № UA805180/2019/000050/2 від 14.03.2019 митна вартість легкового автомобілю, що був у використанні- RENAULT "MEGANE", номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , була скоригована та визначена в розмірі 2061,25 EUR.

Позивач не погоджується з рішенням відповідача, враховуючи наступне.

Відповідачем під час визначення митної вартості придбаного авто не враховано, що останнє має пошкодження заднього правого крила, правого порогу, що підтверджується актом про проведення огляду товарів від 08.03.2019.

Також не було надано жодних доказів, підтверджень існування застережень щодо здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості автомобілю, що був у використанні, марки RENAULT модель MEGANE, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за цей автомобіль.

Також, при заповненні митної декларації у формі єдиного адміністративного документа, згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 651 декларантом вказується, зокрема, фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

Вартість автомобілю згідно договору купівлі-продажу склала 700 EUR.

Крім того, з оскаржуваного рішення не вбачається, що відповідач вимагав вичерпний перелік додаткових документів, при наданні яких заявлена митна вартість могла бути визнана.

Відповідач не вказав, які саме документи позивачу необхідно подати на підтвердження митної вартості товару, в той час, як усі необхідні та можливі документи з боку позивача були надані та не спростовані.

Зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу у визначеному законом порядку не скасований (або визнаний недійсним), отже є дійсним та таким, що відповідає чинному законодавству України, оскільки інше відповідачем не доведено. Вказані документи не містять розбіжності, наявних ознак підробки, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару - автомобілю, містять відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за автомобіль.

Отже, у відповідача були відсутні підстави відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України для витребування у позивача додаткових документів для підтвердження вартості купленого автомобілю.

Вважає рішення про коригування митної вартості автомобіля протиправним та просить його скасувати.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому просить розглядати справу з повідомленням сторін та зазначив, що 13 березня 2019 року декларантом позивача подано електронну МД (типу імпорт громадянами авто, після попередньої) №UA805180/2019/0008460 (далі - МД), відповідно до 31 графи якої до митного оформлення пред`явлено " 1.Легковий автомобіль, що був у користуванні - 1шт. Марка RENAULT. Модель MEGANE. Ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення 2004. Модельний рік виготовлення 2005. Тип кузова універсал. Колір червоний. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів 1598 см3. Показник одометра: 234574 км. Кількість місць для сидіння, включно з місцем водія 5. Призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального використання. Пошкодження: пошкоджено заднє праве крило, правий поріг".

Після направлення декларантом позивача до АСМО МД відбулось спрацювання системи управління ризиками за кодами 103-1 "Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби" та 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів", відповідно до яких системою проінформовано інспектора митниці про те, що митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів і що можливе заявления недостовірної інформації про транспортний засіб бувший у використанні, що впливає на базу його оподаткування.

Декларантом позивача пред`явлено до митного оформлення незасвідчений нотаріально договір купівлі-продажу транспортного засобу, що свідчить про невиконання декларантом вимог пункту 7 Правил та про фактичну відсутність належним чином оформленого документу, який би підтвердив числове значення складової митної вартості (фактурної вартості).

Крім того, за результатами перевірки товаросупровідних документів, які надіслано до АСМО декларантом позивача, інспектором митниці встановлено факт відсутності документального підтвердження сплати позивачем Продавцеві заявленого розміру митної вартості автомобіля (в той час як згідно з п.4 ч.2 ст.53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, є обов`язковими до подання для підтвердження заявленої митної вартості).

У результаті здійснення контролю правильності визначення митної вартості були виявлені розбіжності, а саме:

для підтвердження заявленої митної вартості декларантом надано договір купівлі-продажу від 13.02.2019 із зазначенням ціни товару 700 EUR, що значно менше наявної в АСМО "Інспектор" цінової інформації транспортного засобу по конкретному ідентифікаційному номеру (VIN) НОМЕР_1 ( 2061,25 EUR ).

Жодних додаткових документів, які підтверджували б оплату за товар та документів щодо вартості транспортування оцінюваного товару до митниці під час митного оформлення декларантом надано не було.

Враховуючи відсутність документального підтвердження відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортований транспортний засіб, а також з метою виявлення можливості для визнання заявленої митної вартості, інспектором з митного оформлення 14.03.2019 року направлено декларантові електронне повідомлення щодо необхідності додаткового надання документів згідно статті 53 МК України. 1

4.03.2019 року до АСМО "Інспектор" надійшов лист від декларанта про відсутність запитуваних документів (зокрема платіжного доручення) та надано рахунок про оплату даного автомобіля попереднім власником.

Зважаючи на вищевикладені підстави вважати подані декларантом документи неповними та необ`єктивними, ненадання до митниці документального підтвердження ціни, що сплачена за товар (неподання платіжних документів, що підтверджують сплачену ціну за автомобіль, договору та доказів сплати заявленої вартості перевезення ТЗ до митного кордону України) вбачається висновок про неможливість використання основного методу визначення митної вартості товару - за ціною договору, а тому й про вимушеність коригування відповідачем заявленої митної вартості за другорядним методом згідно з положеннями статті 59 МК України.

Тому, керуючись частиною 1 статті 55 МК України 22 грудня 2018 року відносно заявленого у МД товару відповідачем законно та обґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА805180/2019/000050/2, згідно з яким заявлену позивачем митну вартість товару скориговано до рівня 2061,25 евро.

В подальшому, на виконання вимог частин 1 та 2 статті 256 МК України відповідачем винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805180/2019/00117 із зазначенням причини відмови та наведенням вичерпних роз`яснень вимог, виконання яких забезпечувало можливість митного оформлення товарів позивача. Тому, виконавши вимоги Картки відмови, декларантом позивача подано нову МД № UА805180/2019/008718, яку відповідачем оформлено 15.03.2019 р.

Враховуючи вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 28-38).

У відповіді на відзив позивач не погоджується з обґрунтуванням позиції відповідача та зазначив, що із прийнятого відповідачем рішення вбачається, що під час застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів метод передбачений статтею 59 Митного кодексу України ним застосований не був, оскільки ним не дотримано жодного із приписів статті 59.

Зі змісту рішення Сумської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 14.03.2019 № UA805180/2019/000050/2 вбачається, що воно не містить належного обґрунтування виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості, заявленої декларантом та обґрунтування застосування другорядного методу визначення митної вартості транспортного засобу.

Просить позовні вимоги задовольнити, а у клопотанні про розгляд справи з повідомленням сторін відмовити (а.с. 46-53).

Ухвалою суду від 26.03.2019 р. відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Щодо клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд зазначає наступне.

Враховуючи незначну складність справи, обсяг та характер наданих доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також ненадання відповідачем доказів необхідності призначення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд не вбачає підстав для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні за участю сторін, а тому клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Дослідивши докази та письмові пояснення сторін, викладені у позові, відзиві та відповіді на відзив, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 13.02.2019 р. позивач придбала у мешканки м. Таллін легковий автомобіль марки RENAULT модель MEGANE, номер кузова (VIN) НОМЕР_1 , робочий об`єкт двигуна 1598 куб. см., 2005 календарного року виготовлення, 2005 модельного року виготовлення, тип двигуна бензиновий, тип кузова - універсал, що підтверджується зовнішньоекономічним договором купівлі-продажу від 13.02.2019. Вартість автомобілю згідно договору купівлі-продажу склала 700 EUR. (а.с. 18).

13 березня 2019 року декларантом позивача подано електронну МД №UA805180/2019/0008460 (далі - МД), відповідно до 31 графи якої до митного оформлення пред`явлено " 1.Легковий автомобіль, що був у користуванні - 1шт. Марка RENAULT. Модель MEGANE. Ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення 2004. Модельний рік виготовлення 2005. Тип кузова універсал. Колір червоний. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів 1598 см3. Показник одометра: 234574 км. Кількість місць для сидіння, включно з місцем водія 5. Призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального використання. Пошкодження: пошкоджено заднє праве крило, правий поріг" (а.с. 11).

14.03.2019 р. відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА805180/2019/000050/2, згідно з яким заявлену позивачем митну вартість товару скориговано до рівня 2061,25 євро (а.с. 9).

14.03.2019 р. Сумською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805180/2019/00117 (а.с. 10).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно ст. 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 р. (ГААТ).

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4 та 5 ст. 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч.1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 та ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ч.3 ст. 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим п. 3.16 та п. 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналася згідно із Законом України від 15.02.2011 р. № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, ч.1, ч.2 та ч.3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу

Згідно з п.1 ч.4 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 3 ст.53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз положень ч. 3 ст.53, п.1 ч.4 ст.54, ст.58 Митного кодексу Українидає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію відповідача, при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Відповідно до змісту норм ст.53 Митного кодексу України право органу доходів та зборів на витребування додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Так, за матеріалів справи судом встановлено, шо декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару були подані до Сумської митниці ДФС: такі скан-копії товаросупровідних документів, що стосуються транспортного засобу: Акт про проведення огляду № ІІА205010/2019/315749; Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ; Висновок експерта №11032017; Договір про купівлю автомобіля; Рахунок № НОМЕР_4 ; Копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 ; Свідоцтво про зняття з реєстрації авто (а.с. 13-23).

Суд наголошує, що наведені документи визначають ціну транспортного засобу у розмірі 700 Євро.

Таким чином, декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару були подані всі необхідні документи, що передбачені ч. 2 ст.53 Митного кодексу України.

14.03.2019 р. відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА805180/2019/000050/2, згідно з яким заявлену позивачем митну вартість товару скориговано до рівня 2061,25 євро (а.с. 9).

Підставою для відмови стало твердження відповідача, що заявлена позивачем митна вартість є необ`єктивною та не підтверджена документально. В зв`язку з чим, було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (скріншот додається).

14.03.2019 року до АСМО «Інспектор» надійшов лист № 1 від декларанта, в якому зазначено, що крім попередньо наданих із митною декларацією документів, також надсилає документ від City Motors AS №611034307 від 30.01.2019 року (а.с. 42).

Оскільки подані позивачем до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, суд вважає, що у відповідача не було підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Крім того, можливе ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Зазначений висновок зроблено зокрема Верховним Судом України у постанові від 11.09.2012 р. № 21-262а12.

Таким чином, висновки відповідача про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом - за ціною контракту є помилковими. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом, визначеним в декларації митної вартості, оскільки надані для митного оформлення документи не містять розбіжностей, а їхні дані піддаються обчисленню та підтверджують вартість товару і відповідачем не заперечувались.

Крім того, суд наголошує, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення про визначення вартості товару у розмірі 2061,51 Євро не зазначив з яким саме ідентичним транспортним засобом (країну походження, час експорту та інше) порівнювався наведений транспортний засіб та відповідно до яких критеріїв була визначена спірна вартість транспортного засобу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а відповідач не довів суду правомірність прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Державної фіскальної служби України 768,40 грн. судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого згідно з квитанцією від 25.03.2019 р. №0.0..1 (а.с.3).

Відмовляючи в задоволенні заяви в частині стягнення послуг по перекладу зовнішньоекономічного договору купівлі- продажу автомобіля, рахунку на оплату товарів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у розмірі 750 грн, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, з аналізу наведених правових норм, убачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Так, судом досліджено товарний чек складений ФОП ОСОБА_3 , згідно змісту якого надано послуги з переведення з естонської мови на українську 3 документи (а.с.21).

Проте, суд наголошує, що наведений чек не містить в собі відомостей щодо того які саме документи були перекладені та кому безпосередньо надавалися такі послуги.

Отже, суд приходить висновку, що позивачем не доведено обґрунтованість заявлених вимог про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача послуг по перекладу зовнішньоекономічного договору купівлі- продажу автомобіля, рахунку на оплату товарів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у розмірі 750 грн., а тому відмовляє в задоволенні в наведеній частині заяви.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA 805180/2019/000050/2 від 14.03.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805180/2019/00117 від 14.03.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці ДФС (40020, м. Суми, вул. Ю.Вєтрова, 24, ) судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук