Справа № 569/7291/18
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/7291/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області в особі старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області Герасимчука Андрія Валентиновича, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області в особі старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області Герасимчука Андрія Валентиновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі звернулась ОСОБА_1

Під час судового розгляду справи залучено до участі в справі в якості третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять суд їх задоволити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 06 квітня 2018 року №313-Дк/0000337По/08/011-18 старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області Герасимчука Андрія Валентиновича на ОСОБА_1 у виді штрафу на суму 153,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст.188-5 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

В судовому засіданні треті особи заявлені позовні вимоги позивача вважають безпідставними та вважають, що позивачу слід відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови про накладення адміністративного стягнення серії 0000337 від 06 квітня 2018 року №313-Дк/0000337По/08/011-18 винесеної старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області Герасимчук А.В., ОСОБА_1 , працює медсестрою КЗ Рівненське обласна дитяча лікарня РОР порушила вимоги ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, а саме: громадянка ОСОБА_1 вимоги припису від 12 лютого 2018 року №144-ДК/59Пр/03/01/-18 не виконала, а саме не провела демонтаж існуючих огорож на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності м АДРЕСА_1 ). За згадане порушення передбачена відповідальність згідно з ст.188-5 КУпАП. Керуючись ст.ст.125,126 ЗК України, а такою ст.ст.24,33,244,276-278,283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП постановив: визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.188-5 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 153 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні було встановлено ті обставини, що позивач вчинила інкриміноване адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ЗК України, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Закону України «Про охорону земель», Положення про Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року №308, згідно заяви ОСОБА_5 від 28 грудня 2017 року на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 08 лютого 2018 року №144-ДК старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Герасимчуком А.В. (старшим державним інспектором) було проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів на земельній ділянці, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Перевірка була проведено у присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (представник ОСОБА_5 згідно ордера серії РН-539 №2/3/17).

В результаті перевірки встановлено, що будинок АДРЕСА_2 налічує в собі три квартири.

ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14 листопада 2011 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є співвласниками квартири № АДРЕСА_4 , що належить їм на праві спільної сумісної власності в порядку приватизації на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 листопада 1995 року.

Рішенням Рівненської міської ради від 26 вересня 2013 року №3301 «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки на АДРЕСА_2 » ОСОБА_1 було передано земельну ділянку площею 0,0290 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказану земельну ділянку було передано за рахунок земель житлової та громадської забудови, які згідно із земельно-обліковими документами м.Рівного обліковуються за ОСОБА_8 , яка надала письмову згоду-заяву на вилучення земельної ділянки.

В подальшому, ОСОБА_1 отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 06 грудня 2013 року індексний номер НОМЕР_2 , а саме земельну ділянку площею 0,0290 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ) на АДРЕСА_1 .

До прийняття Рівненською міською радою рішення від 26 вересня 2013 року №3301, територія навколо будинку на АДРЕСА_2 перебувала у комунальній власності Рівненської міської ради. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку мешканцями даного будинку не створювалися.

Рішенням Рівненського міського суду від 02 лютого 2017 року по справі №569/16944/15-ц було скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0290 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ).

З виїздом на місце, в ході обстеження земельної ділянки на вул. АДРЕСА_2 виявлено факт встановлення огорожі з металевої сітки, метало профілю та мурованої кладки із цегли, що розмежовує частини земельних ділянок, які перебувають у користуванні співвласників даного багатоквартирного будинку.

З пояснень ОСОБА_1 слідує, що на момент купівлі нерухомого майна була вже наявна огорожа між співвласниками багатоквартирного будинку, а саме зі сторони ОСОБА_3 , (квартира АДРЕСА_4 ) у вигляді металевої мітки, та зі сторони ОСОБА_5 (квартира АДРЕСА_3 ) у вигляді старої металевої сітки, яку згодом було відновлено - шляхом встановлення нової огорожі (сітки). Також, в даному поясненні зазначено, що була присутня огорожа у вигляді сітки та мурованої кладки і цегли між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Водночас, по периметру усієї ділянки на якій розташований багатоквартирний будинок також наявний паркан.

Таким чином, дані факти можуть свідчити про самовільне визначення (розмежування) прибудинкової території та належних до будинку будівель і споруд співвласниками багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державно або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Нормами ЗК України не передбачено можливості передачі у власність чи користування окремими співвласниками багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок або її частини.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Усі вказані факти правопорушення зафіксовані в Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 09 лютого 2018 року №144-ДК/68/АП/09/01/-18.

В зв`язку з цим, старшим інспектором 12 лютого 2018 року було винесено обов`язкові приписи ОСОБА_5 (№144-ДК/58Пр/03/01/-18), ОСОБА_1 (№144-ДК/59Пр/03/01/-18), ОСОБА_3 (№144-ДК/60Пр/03/01/-18) про усунення виявлених правопорушень земельного законодавства, а саме усунути порушення вимог земельного законодавства, шляхом проведення демонтажу існуючих огорож на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності АДРЕСА_5 ).

Також даним громадянам необхідно було забезпечити направлення звіту про виконання припису не пізніше 3 днів після закінчення встановленого терміну виконання кожного пункту припису в Управління з контролю з використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вищевказані припини є чинними та ніким не оскаржувалися, а тому відсутні законні підстави для їх невиконання.

В подальшому, згідно наказів Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 03 квітня 2018 року №313-ДК, від 03 квітня 208 року №314-ДК, від 04 квітня 2018 року №315-ДК, у зв`язку з здійсненням контролю за виконанням приписів від 12 лютого 2018 року виданих ОСОБА_5 (№144-ДК/58Пр/03/01/-18), ОСОБА_1 (№144-ДК/59Пр/03/01/-18), ОСОБА_3 (№144-ДК/60Пр/03/01/-18), старшим державним інспектором здійснено державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів шляхом проведення позапланової перевірки земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

В ході проведення позапланової перевірки стану виконання вимог приписів від 12 лютого 2018 року №144-ДК/58ПР/03/01/-18 та №144-ДК/60Пр/03/01/-18 з виїздом на місце встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 приписи виконали, порушення вимог земельного законодавства усунули, а саме провели демонтаж існуючих огорож на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності міста АДРЕСА_6 . АДРЕСА_4 ).

Однак, ОСОБА_1 , яка є позивачем по даній справі, припис від 12 лютого 2018 року №144-ДК/59Пр/03/01/-18 не виконала, порушення вимог земельного законодавства не усунула, а саме не провела демонтаж існуючих огорож на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності міста АДРЕСА_1, чим допустила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.188-5 КУпАП.

Усі вказані факти зафіксовані у актах перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 05 квітня 2018 року №№315-ДК/333/АП/09/01/-18, 314-ДК/332/АП/09/01/-18, 313-ДК/331/АП/09/01/-18.

В результаті виявлення вказаного правопорушення, 06 квітня 2018 року старшим державним інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення №313-ДК/0000337/П/07/01/-18 та 06 квітня 2018 року винесено оскаржувану постанову.

В зв`язку з цим старшим державним інспектором 06 квітня 2018 року було повторно винесено ОСОБА_1 обов`язковий припис №313-ДК/180Пр/03/01/-18 про усунення виявлених правопорушень земельного законодавства, а саме усунути порушення вимог земельного законодавства, шляхом проведення демонтажу існуючих огорож на земельній ділянка, яка перебуває у комунальній власності міста АДРЕСА_1.

Що стосується порушення земельного законодавства позивачем, слід зазначити, в позовній заяві позивач стверджує про відсутність у її діях порушень земельного законодавства, у зв`язку тим, що вона є належним користувачем земельної ділянка, яка набута на підставі договору купівлі-продажу квартири. Крім того, позивач стверджує, що житловий будинок по АДРЕСА_2 не є багатоквартирним.

Однак, з такою позицією позивача суд не може погодитись виходячи з наступного.

Статтею 382 ЦК України встановлено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного в ньому проживання.

Власниками квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне. Електричне. Сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Слід зазначити, що будинок АДРЕСА_2 налічує в собі три квартири.

Згідно Розділу 2 «Класифікації будівель та споруд» Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507 житлові будівлі поділяються на «будинки одноквартирні» та «будинки з двома та більше квартирами».

Таким чином, виходячи з юридичного змісту та аналізу вказаних норм вбачається, що багатоквартирними жилими будинками - є будинки з трьома та більше квартирами.

Крім того, Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» підтверджує правильність вказаного обґрунтування. Зокрема, пунктом 1 статті 1 даного закону визначено, що багатоквартирний будинок - це житловий будинок в якому розташовано три чи більше квартири.

Отже, твердження позивача стосовно віднесення вищевказаного будинку до класу за кодом 1110 «Будинки одноквартирні» (спарені, зблоковані будинки із окремими кватирами, що мають свій власний вхід) не узгоджується із статтею 382 ЦК України, ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Крім того, відповідно до пункту 6 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та ст.382 ЦК України до спільного майна багатоквартирного будинку належить, зокрема, права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Статтею 5 цього закону визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Вищевказана правова позиція також підтверджується ухвалами апеляційного суду Рівненської області від 20 квітня 2017 року та колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року у справі №569/16944/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Рівненської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення Рівненської міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування його державної реєстрації, тобто справа стосується тієї ж земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведене, твердження позивача про те, що порушень вимог земельного законодавства вона не допускала та в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, не відповідає дійсності та спростовується вищенаведеними доводами та матеріалами перевірки.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення встановлено статтею 256 КУпАП.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення визначено у статті 283 КУпАП, згідно якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) , дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

У протоколі та постанові по справі про адміністративне правопорушення чітко викладено суть адміністративного правопорушення з описом усіх обставин справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що представник відповідача повністю спростував заявлені позовні вимоги позивача належними та допустимими доказами, тому у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області в особі старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області Герасимчука Андрія Валентиновича, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - відмовити.

Судові витрати по справі звернути за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , прожзиває АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області в особі старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і вимог законодавства України про охорону земель Рівненської області Герасимчука Андрія Валентиновича, АДРЕСА_7.

Третя особа: ОСОБА_5 , АДРЕСА_6 , іпн. НОМЕР_4 .

Третя особа: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_5 .

Суддя :