Справа № 330/2418/18
Суддя: Федорець С. В.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

iменем України

Справа № 330/2418/18

2-ваі/330/1/19

"15" травня 2019 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Федорець С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Шеліпової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Якимівка заяву ОСОБА_1 про відвід судді Якимівського районного суду Запорізької області Куценко О.О. по адміністративній справі № 2-а/330/12/2019 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до керуючого приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» про порушення статті 40 Конституції України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Якимівського районного суду Запорізької області Куценко О.О. перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до керуючого приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» про порушення статті 40 Конституції України.

02.05.2019 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Куценко О.О., мотивована тим, що він не довіряє судді, оскільки вважає, що суддя Куценко О.О. грубо порушив присягу судді, не може повторно приймати участь у розгляді адміністративної справи.

Ухвалою від 13.05.2019 року суддею Куценко О.О. було визнано заяву про його відвід необґрунтованою, заяву передано до канцелярії суду для визначення судді, який буде розглядати заяву про відвід через автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2019 року заяву ОСОБА_1 було розподілено судді Федорець С.В.

Згідно ч.8 ст.40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що обґрунтування, наведені в заяві, не можуть розцінюватись як підстава для відводу судді по справі, оскільки вони не містять обставин, які вказували б на упередженість судді Куценко О.О. при розгляді даної справи.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Посилання заявника на те, що суддя Куценко О.О., згідно ч.1 ст. 37 КАС України не може повторно приймати участь у розгляді адміністративної справи є необґрунтованими, оскільки згідно ч.1 ст. 37 КАС України не допускається повторна участь у розгляді адміністративної справи судді який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі. Однак суддею Куценко О.О. 03.12.2018 року було винесено ухвалу про повернення позивачу адміністративного позову. І хоча в подальшому постановою Третього апеляційного адміністративного суду вказану ухвалу і було скасовано та направлено справу до суду першої інстанції, вказана ухвалу не належить до переліку скасованих рішень, постанов, чи ухвал, передбачених ч.1 ст. 37 КАС України.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналізуючи підстави заявленого позивачем ОСОБА_1 відводу судді, судом відзначається, що останні зводяться, зокрема, до того, що відповідач має сумніви щодо об`єктивності дій судді та його процесуальних рішень, а також в подальшому не може довіряти суду при винесенні об`єктивних судових рішень.

Крім того, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями КАС України.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Наведені позивачем ОСОБА_1 підстави є лише його суб`єктивним сприйняттям обставин справи, доводи заявника є надуманими та такими, що ґрунтуються на припущеннях і власних міркуваннях, а незгода з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу, у зв`язку із чим заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36-39, 40, 241, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Якимівського районного суду Запорізької області Куценко О.О. по адміністративній справі № 2-а/330/12/2019 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до керуючого приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» про порушення статті 40 Конституції України.

Продовжити розгляд адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до керуючого приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» про порушення статті 40 Конституції України в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: