Справа № 1.380.2019.002461
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002461
У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення позову

17 травня 2019 року

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сакалош В.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення,

в с т а н о в и в:

16.05.2019 на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №112 від 22.04.2019 року «Про звільнення земельної ділянки від незаконно розміщеної тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності та огорожі на території КП "Дрогобицький Ринок».

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд до набрання законної сили судовим рішенням зупинити виконання рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №112 від 22.04.2019 року «Про звільнення земельної ділянки від незаконно розміщеної тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності та огорожі на території КП "Дрогобицький Ринок».

В обгрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 покликається на грубе порушення порядку прийняття оскаржуваного рішення, встановленого Регламентом виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 22.03.2007 р. №59 (із наступними змінами), що суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зокрема винесення на розгляд звернення Генерального директора КП «Дрогобицький ринок» В. Білогана щодо тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності та огорожі, які розміщені на території КП «Дрогобицький ринок» без відповідних дозвільних документів, поданого в день засідання виконавчого комітету 22.04.2019, тобто розгляд питання без завчасної підготовки, всебічного вивчення, повідомлення членів виконкому з наданням проекту рішення, без обгрунтування необхідності прийняття рішення з порушенням порядку, без повідомлення та запрошення на засідання виконкому зацікавленої особи, а саме ОСОБА_1 , чим позбавлено його права подання доказів в обгрунтування своєї позиції. Також позивач зазначає, що в позовній заяві, надано докази того, що об`єкт, який в оскаржуваному рішенні віднесений до тимчасових споруд, це об`єкт нерухомості - автостоянка, до якого не застосовуються норми, якими відповідач обґрунтовує прийняте рішення, що свідчить про очевидну протиправність рішення. Разом з тим, позивач стверджує, що виконання оскаржуваного рішення призведе до знищення такого об`єкту, як автостоянка, право власності на яке встановлюється в судовому порядку (на розгляді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває справа №442/5061/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради, КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на будівлю автостоянки за набувальною давністю), а невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист порушених прав позивача.

Заява про забезпечення позову розглядається судом у порядку ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, вирішуючи питання щодо доцільності задоволення заяви про забезпечення позову, керується таким.

Відповідно до частин першої та другої КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов до висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Разом з тим, з вказаної заяви про забезпечення позову не вбачається істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття судового рішення, або неможливості захисту таких прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав, свобод та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Судом такі підстави також не встановлені.

Щодо доводів позивача на обгрунтування протиправності оскаржуваного рішення суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. Оцінка протиправності рішень, дій та бездіяльності відповідача буде надана під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 153, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя В.М.Сакалош