Справа № 161/4709/19
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4709/19
Провадження № 2-а/161/165/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.

секретаря Козак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ГРПП Ківерцівського відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції Дембіцького Дмитра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського ГРПП Ківерцівського відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції Дембіцького Д.М. про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що 25.02.2019 року відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №394078 від 25.02.2018 року, якою його було визнано винним в тому, що він, 25.02.2019 року о 15 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом марки Богдан А-092022, р.н. НОМЕР_1 на трасі р-14 поза межами населеного пункту не увімкнув ближнє світло фар чи денні ходові вогні, чим порушив п.п. 9.8 ПДР України (між н.п. Ківерці - Жабка), тобто скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

З вказаною постановою не погоджується та вважає її незаконною, прийнятою без врахування істотних обставин справи та такою, що порушує його права у сфері публічно-правових відносин.

Крім того вказує, що в оскаржуваній постанові не вказано жодного доказу порушення ним ПДР, відсутні дані про технічний прилад чи/або технічний засіб, яким здійснено відеозапис та зафіксовано будь-які порушення з його сторони. При цьому його дії неправомірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У зв`язку з чим, просить суд визнати протиправними дії поліцейського щодо складання ним постанови про накладення адміністративного стягнення та її скасувати.

До початку судового розгляду представник позивача подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, на неодноразові виклики та пропозиції суду відзив на позовну заяву не подав.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату час, і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. А тому, за таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що 25.02.2019 року поліцейським ГРПП Ківерцівського відділу поліції ГУНП у Волинській області старшим сержантом поліції Дембіцьким Дмитром Миколайовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №394078 від 25.02.2018 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним в тому, що він, 25.02.2019 року о 15 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом марки Богдан А-092022, р.н. НОМЕР_1 на трасі р-14 поза межами населеного пункту не увімкнув ближнє світло фар чи денні ходові вогні, чим порушив п.п. 9.8 ПДР України (між н.п. Ківерці - Жабка), тобто скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП (а.с. ).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність заявлених вимог, оскільки відповідальність за вказаною статтею передбачена за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, а тому поліцейським невірно кваліфіковано його дії та помилково притягнуто його до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. За таких обставин вважає дії поліцейського неправомірними, а вказану постанову необґрунтованою та винесеною з порушенням норм процесуального права.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення ними, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно з п. 9.8. ПДР передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

При цьому відповідно до п. 1.10 ПДР денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 ПДР України, а користування попереджувальними сигналами розділом 9 ПДР України.

Стаття 125 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення інших порушень правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, які тягнуть за собою попередження.

Відтак, за не ввімкнені за межами населеного пункту в період часу з 01 жовтня до 01 травня денних ходових вогнів чи ближнього світла фар настає відповідальність за ст. 125 КУпАП.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, суд вважає, що накладення на позивача адміністративного стягнення та притягнення його до адміністративної відповідальності, не відповідає фактичним обставинам справи, постановлене з порушеннями вимог закону.

Відповідач доказів правомірності свого рішення суду не надав, а обставини, на які посилається позивач, підтверджують, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про визнання оскаржуваної постанови неправомірною, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

А тому, на підставі ст. ст. 122, 125, 245, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 5. 8, 13, 32, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО №394078 від 25.02.2019 року, винесену поліцейським ГРПП Ківерцівського відділу поліції ГУНП у Волинській області старшим сержантом поліції Дембіцьким Дмитром Миколайовичем відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення вимог ч.2 ст.122 КУпАП у розмірі 425 грн. і справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк