Справа № 120/1271/19-а
Суддя: Демитор Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 травня 2019 р. Справа № 120/1271/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Демитор Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В.В.,

представника відповідача: Андріюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

11.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 23.10.2018 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №0-0204, яким йому визначено грошове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за серпень - грудень 2018 року в сумі 10416,67 грн.

ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля Audi A8 2013 року випуску, дата реєстрації 16.08.2018 року, об`єм двигуна 2995 куб. см., тип пального бензин.

Прийняте податковим органом податкове повідомлення-рішення від 23.10.2018 року № 06-0204 отримане позивачем 03.04.2019 року.

Позивач зазначає, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувались до 5 років, та факт того, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року, а тому його автомобіль 2013 року випуску вже не є об`єктом оподаткування відповідно до Податкового кодексу України, відтак дане податкове повідомлення-рішення позивач вважає протиправним в звязку з чим оскаржив його в судовому порядку.

Ухвалою суду від 15.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

Крім того, даною ухвалою також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України та витребувано розрахунок середньоринкової вартості транспортного засобу належного позивачу станом на 01.01.2018 року.

03.05.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 розділу XII Податкового Кодексу, у 2017 році платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового Кодексу є об`єктами оподаткування.

Згідно з п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового Кодексу об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі (далі - Мінекономрозвитку), за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. № 66 «Про затвердження Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів» (далі - Методика).

Відповідно до пункту 13 Методики, Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Отже, визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів покладено виключно на Мінекономрозвитку. Органи ДФС, згідно норм чинного законодавства не уповноважені проводити розрахунок середньо ринкової вартості автомобілів.

Відповідно до абзацу другого підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Кодексу, щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Пунктом 267.4 ст. 267 Кодексу визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до п. п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Легковий автомобіль марки «AUDI А8», 2013 року випуску, об`ємом циліндрів двигуна - 2995 куб. см., дата вчинення реєстраційної дії 16.08.2018 року, тип пального бензин, згідно чинного законодавства у 2018 році включено в перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Належність транспортного засобу до об`єкта оподаткування визначається згідно п. 267.2.1 Податкового Кодексу України станом на 01 січня податкового (звітного) року. Станом на 01.01.2018 року по даному автомобілю не минуло 5-ти років з моменту випуску.

При визначенні об`єкта оподаткування було враховано, що даний автомобіль випущений в 2013 році та станом на 01.01.2014 року являвся автомобілем до 1 року, станом на 01.01.2015 року - до 2-х років, станом на 01.01.2016 року - до 3-х років, станом на 01.01.2017 року - до 4-х років, станом на 01.01.2018 року - до 5-ти років.

Внаслідок вищевикладеного, автомобіль марки «Аudi А8», 2013 року випуску, об`ємом циліндрів двигуна - 2995 куб. см., дата вчинення реєстраційної дії 16.08.2018 року, тип пального бензин, до 5-ти років випуску (включно) знаходиться у переліку автомобілів, які надійшли з Мінекономрозвитку до ДФС як об`єкти оподаткування на 2018 рік та передані ГУ ДФС у Вінницькій області.

Сума грошового зобов`язання на 2018 рік визначена з базового податкового періоду який дорівнює календарному року та складає 25000,00 грн. Враховуючи те що автомобіль перебуває у власності Позивача з 16.08.2018 року, з врахуванням норм пп.267.6.5 п.267.5 ст. 267 ПКУ у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється для нового власника починаючи з місяця в якому він набув право власності об`єкт. З врахуванням вищевикладеного розмір грошового зобов`язання визначений: 25 000,00 грн. : 12 X 5 = 10 416,67 грн., що й відображено в оскаржуваному ППР.

В судове засідання позивач не з`явився, натомість подав заяву датовану 02.05.2019 роком, яка надійшла до суду 07.05.2019 року (вх. № 24326) про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення даного адміністративного позову, посилаючись на мотиви викладені у відзиві.

Представник Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в судове засідання не прибув, натомість подав письмові пояснення за вх. №25275 від 13.05.2019 року, у яких просив здійснювати розгляд справи без його участі. У даних письмових поясненнях представник третьої особи також зазначив, що розрахована у 2018 році згідно з Методикою середньоринкова вартість легкового автомобіля марки AUDI A8 з об`ємом двигуна 3,0 літра, бензин 2013 року випуску становила 1383833,10 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 3 статті 194 КАС України, на думку суду, наявні підстави для розгляду справи у відсутність позивача та представника третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, врахувавши пояснення третьої особи, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач є власником автомобіля марки Audi A8, об`єм двигуна 2995 куб. см., тип пального - бензин, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

23.10.2018 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області відповідно до п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України сформоване податкове повідомлення-рішення форми № 0-0204, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: "транспортний податок з фізичних осіб" за 2018 рік в сумі 10416,67 грн.

Не погоджуючись із даним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку.

Так, надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції Закону від 24.12.2015 № 909-VIII) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Законом України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році», який набрав чинності з 01 січня 2017 року, до абзацу першого підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України внесено зміни, зокрема визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, з 01 січня 2018 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п`яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01 січня 2018 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 3723 грн. (стаття 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»). Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2018 року складали 1 396 125 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального (абз.3 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 року N 428) (далі - Методика), встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики, середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66 (у редакції постанови КМУ від 21.06.2017 року №428).

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (пункт 3 Методики).

Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку (пункт 4 Методики).

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2018 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Мінекономрозвиток забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального (пункт 14 Методики).

Так, як слідує із наданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України розрахунку доданого до їх пояснень переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, у ньому наявний транспортний засіб марки Audi A8, об`єм циліндрів двигуна 3,0 куб. см., тип пального - бензин, рік випуску 2014.

Разом із тим, належний позивачу транспортний засіб марки Audi A8, об`єм циліндрів двигуна 2995 куб. см., тип пального-бензин, випущений в 2013 році, а тому, з врахуванням вимог підпункт 14.1.220 пункту 14.1 статті 14 ПК України, датою його виготовлення необхідно вважати 01 січня 2013 року.

Таким чином, з дати року випуску транспортного засобу позивача минуло 5 років, а тому в 2018 році його автомобіль не може розглядатись як аналогічний чи ідентичний автомобіль марки Audi A8, об`єм циліндрів двигуна 3,0 куб. см., тип пального - бензин, рік випуску 2014, що зазначений у Переліку.

До того ж, як слідує із письмових пояснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за вх. №25275 від 13.05.2019 року, розрахована у 2018 році згідно з Методикою середньоринкова вартість легкового автомобіля марки Audi A8 з об`ємом двигуна 3,0 куб. см.,тип пального, бензин 2013 року випуску становила 1383833,10 грн., що свідчить про те, що належний позивачу автомобіль у 2018 році не був об`єктом оподаткування транспортним податком, адже його вартість становила менше 375 розмірів мінімальної заробітної плати (1 396 125 грн.)

При визначенні об`єкта оподаткування відповідачем було враховано, ща даний автомобіль випущений в 2013 році та станом на 01.01.2014 року являвся автомобілем до 1 року, станом на 01.01.2015 року до 2 років, станом на 01.01.2016 року до 3 років, станом на 01.01.2017 року до 4 років, станом на 01.01.2018 року до 5 років.

Враховуючи те, що автомобіль перебуває у власності позивача з 16.08.2018 року (дата реєстрації), сума грошового зобов`язання на 2018 рік визначена відповідачем з урахуванням норм пп. 267.6.5. п. 267.5 ст. 267 ПК України, де зазначено, що у разі переходу права власності на обєкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року подакто обчилсюється для нового власника починаючи з місця в якому він набув право власності на об`єкт. Відтак, розмір грошового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб визначений в сумі 10416,67 грн. ( 25000 :12 х 5 )

Щодо посилань відповідача, де реєстрацію проведено 16.08.2018 року транспортного засобу позивача, то суд зазначає, що згідно із приписами пункту 14.1.220 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Відтак суд відхиляє позицію відповідача, що транспортний засіб позивача підпадає під характеристику аналогічного ТЗ, а саме Audi А8, до 5 років, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу рік випуску ТЗ вказано НОМЕР_2 .

При цьому, технічні характеристики автомобіля, зазначеного у вказаному Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню у 2018 році, розміщеного на веб-сайті Мінекономрозвитку не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача, позаяк судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія якого наявна в матеріалах справи, позивач є власником автомобіля з об`ємом двигуна 2995 куб. см., тип пального бензин. Натомість у Переліку автомобілів зазначено Audi А8 з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, об"єм двигуна зазначено 3,0, тип пального дизель.

За наведеного, суд вважає, що відповідач помилково ототожнює технічні характеристики автомобіля, внесеного до Переліку, із технічними характеристиками транспортного засобу позивача.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові 05.11. 2018 року у справі №822/2687/17. Так, переглядаючи постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018, якою скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.11.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду не погодився із позицією, що для зручності сприйняття в Переліку визначеного Міністерством економічного розвитку і торгівлі України об`єми усіх автомобілів заокруглено.

Норми закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, з якого б вбачалася можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку, відсутні.

Верховний Суд вважає, що вирішення спору у цій справі на користь платника податків обумовлено як прогалиною у нормативному регулюванні вказаних правовідносин, так і положеннями податкового принципу презумпції правомірності платника податків.

Таким чином, враховуючи те, що автомобіль позивача у 2018 року не був об`єктом оподаткування транспортним податком, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення № 0-0204 від 23.10.2018 року щодо визначення суми податкового зобовязання за плетежем транспортний податок з фізичних осіб за серпень-грудень 2018 року.

Згідно із ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу ч. 2 ст. 77 КАС України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № 0-0204 від 23.10.2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, ) в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 );

Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області ( вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Рішення в повному обсязі складено 17.05.2019 року.

Суддя Демитор Наталія Володимирівна