Справа № 640/20317/16-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2019 року

Київ

справа №640/20317/16-а

касаційне провадження №К/9901/54752/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2018 (головуючий суддя: Бородіна Н.М.) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018 (головуючий суддя: Бондар В.О., судді: Калитка О.М., Чалий І.С.) у справі №640/20317/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, як податкового агента, щодо оподаткування пенсії позивача, а саме єдиної ставки податку на доходи фізичних осіб 18 % з 01.01.2016 і повернути незаконно утриманий нарахований податок з 01.01.2016 та не стягувати в майбутньому; визнати протиправними дії відповідача щодо стягнення з пенсії позивача 15 % як працюючого пенсіонера та повернути незаконно отримані 15 % як працюючого пенсіонера від пенсії з 01.01.2016 та не стягувати в майбутньому.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оподаткування пенсії порушує майнові права позивача.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.03.2017, яка залишена без зміна ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017, у задоволенні адміністративного позову відмолено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суди виходи з того, що положеннями Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсій, які набрали чинності з 1 січня 2015 року і не визнані неконституційними, передбачено здійснення відповідних відрахувань при виплаті пенсій у розмірі понад 4134 грн., з суми перевищення утримується податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 %, а в подальшому 18 % податку на доходи фізичних осіб та військовий збір у розмірі 1,5 %.

На адресу суду першої інстанції від позивача надійшла заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України. Заява мотивована тим, що Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року №1-р/2018 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, якими передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно з законом, якщо їх розмір перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2018, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Київського районного суду м. Харкова від 06.03.2017.

Ухвалюючи такі рішення, суди попередній інстанцій виходили з того, що положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення, тобто з 27.02.2018, а тому підстав для скасування постанови суду від 06.03.2017 немає.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, у якій просив Верховний Суд скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про перегляд постанови Київського районного суду м. Харкова від 06.03.2017 за виключними обставинами, скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередній інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права. Зокрема, скаржник вказує на безпідставне неврахування судами першої та апеляційної інстанцій Рішення Конституційного Суду України, оскільки таке, на його думку, свідчить, що положення Податкового кодексу України на момент звернення з позовом до суду суперечили нормам Конституції України.

Відповідач правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористався.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права при вирішенні питання перегляду за виключними обставинами постанови Київського районного суду м. Харкова від 06.03.2017, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній з 15.12.2017) однією з підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

27 лютого 2018 року Конституційний Суд України ухвалив Рішення у справі №1-6/2018, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Так, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким запроваджено оподаткування пенсій певних категорій (груп) пенсіонерів, суперечить статті 46 Конституції України.

За положеннями статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З резолютивної частини Рішення вбачається, що положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнано неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, з огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що дія абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України втратила чинність з 27 лютого 2018 року, тобто з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення у справі №1-6/2018, що прямо встановлено самим рішенням, а отже на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення Київським районним судом м. Харкова постанови від 06.03.2017 положення зазначеної норми були чинними та підлягали застосуванню відповідачем.

В даній справі судами попередніх інстанцій не встановлено підстав передбачених частиною п`ятою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами. Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верхового Суду від 05.02.2019 у справі №333/5015/15-а (касаційне провадження К/9901/59705/18).

Частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок судів попередніх інстанцій є обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24.04.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018 у справі №640/20317/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

І.А. Гончарова