Справа № 420/880/19
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/880/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в якому позивач просить:

визнати неправомірними дії Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови ОСОБА_1 в перерахуванні пенсії у зв`язку з втратою годувальника;

визнати протиправним та скасувати рішення Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від № 115 від 14.01.2019 року;

зобов`язати Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника в розмірі 50 відсотків від суми 44931 грн. щомісячного довічного утримання судді у відставці з 04 грудня 2018 року до зміни суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді без застосування обмеження максимальним розміром, щомісячно.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

ОСОБА_1 є вдовою судді ОСОБА_2 , який з 18.04.2006 року перебував у відставці і отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_2

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2015 року та Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зобов`язано здійснювати ОСОБА_2 перерахунок щомісячного утримання судді у відставці згідно довідок Територіального управління державної судової адміністрації в Одеській області в розмірі 90 відсотків грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді.

ОСОБА_1 отримує пенсію виходячи з розміру для непрацездатних осіб.

09.01.2019 року позивач звернулась до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 згідно довідки про від 04.12.2018 року про розмір грошового утримання судді у відставці, який складає 44931 грн.

Рішенням №115 від 14.01.019 року Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі ОСОБА_1 . відмовлено у здійсненні перерахунку, на підставі того, що призначення та перерахунок пенсій у зв`язку із втратою годувальника Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року не передбачено. Пенсія по втраті годувальника була призначена на виконання постанови Малиновського районного суду від 17.07.2017 року по справі №521/10073/17 та зазначеною постановою не передбачено проведення перерахунків пенсії по втраті годувальника.

Така відмова Управління ПФУ є протиправною з наступних причин.

По-перше: з 09.06.2017 року позивачу вже призначена пенсія по втраті годувальника.

По-друге: перерахунок (зміна розміру пенсії) по втраті годувальника передбачений ст.38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, як і зазначено самим відповідачем.

По-третє: судом (Малиновським районним судом м. Одеси) вже визначено розмір, з якого треба виходити при призначені пенсії - 50 % щомісячного довічного утримання судді у відставці згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про судоустрій і статус суддів» померлого годувальника ОСОБА_2 .

Основною визначальною складовою призначеної ОСОБА_1 пенсії є щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

У відповідності до ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» суддя, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах передбачених ст. 37 Закону України « Про державну службу». Суддя у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55 річного віку (для жінок 50 років) розмір щомісячного утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягнені таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Таким чином, у разі здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці виникає право на проведення перерахунку й отримувачу пенсії по втраті годувальника - за померлим чоловіком, який був отримувачем такого грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до п.4 розділу 11 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2018 №31 перерахунок довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

А відтак, існує необхідність перерахунку довічного грошового утримання судді та, відповідно, пенсії яка залежить від розміру грошового утримання судді з 4 грудня 2018 року відповідно довідки.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 18.02.2019 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно ст.162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі отримано представником відповідача Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі 25.02.2019 року (за підписом посадової особи Слободянюк), відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером ДКД Одеса 500.

12.03.2019 року за вх. №8968/19 за підписом представника Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі Л. Олейник (начальник управління), надано відзив на адміністративний позов.

Відзив обґрунтовано наступним.

Рішенням № 115 від 14.01.2019 року Малиновським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника за довідкою №5-55/19 від 09.01.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці, видану Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону - довічно.

Згідно ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання (ч.1 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

У разі зміни розміру склад звих суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

На виконання Постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 17.07.2017 року по справі №521/10073/17 ОСОБА_1 була призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника, також не передбачено проведення перерахунків пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Пенсія призначена у відповідності із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір якої залежить від заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

В даному випадку відсутні підстави для перерахунку розміру пенсії у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 50% довічного грошового утримання судді у відставці.

Одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями державі і, а також гарантування прав кожного на достатній життєвим рівень.

У рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, суд дійшов висновку, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей. Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальній захист.

А тому, Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі діяло на підставі та у спосіб передбачений законодавством України.

Ухвалою суду від 15.04.2019 року судом прийнято рішення про розгляд справи №420/880/19 в порядку загального позовного провадження (а/с.50-51).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , є пенсіонером відповідно до пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_2 (а/с.13).

ОСОБА_1 є вдовою судді у відставці ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно свідоцтва про смерть від 31.05.2017 року (а/с. 12).

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання неправомірними дії щодо відмови в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника та зобов`язання призначити пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 відсотків від щомісячного довічного утримання судді у відставці померлого годувальника починаючи з 09.06.2017 року.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.07.2017 року у справі №521/10073/17 адміністративний позов задоволено повністю:

визнано неправомірними дії Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника;

зобов`язано Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника виходячи з розміру 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» померлого годувальника ОСОБА_2 , починаючи з 09.06.2017 року.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017 року Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17.07.2017 року у справі №521/10073/17 залишено без змін.

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Малиновського об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника; визнання протиправним та скасування рішення позивача № 136226 від 24.09.2018 року; зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача по втраті годувальника в розмірі 50 відсотків від щомісячного довічного утримання судді у відставці з 1 січня 2018 року щомісячно; зобов`язання відповідача здійснювати перерахунок пенсії позивача по втраті годувальника в розмірі 50 відсотків від щомісячного довічного утримання судді у відставці у зв`язку зі змінами посадового окладу діючого районного судді з 1 числа місяця наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді без застосування обмеження максимальним розміром.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року у справі №420/5502/18 (суддя Цховребова М.Г.), адміністративний позов задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано рішення Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 136226 від 24.09.2018 року про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2

зобов`язано Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника в розмірі 50 відсотків від щомісячного довічного утримання судді у відставці з 1 січня 2018 року щомісячно.

Довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 04.12.2018 року №5-55/19, виданою ОСОБА_2 встановлено, що суддівська винагорода для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 44931,00 грн. (а/с.14).

09.01.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою №115 про перерахунок пенсії у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 50% довічного грошового утримання судді у відставці.

14.01.2019 року Малиновським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі прийнято Рішення №115, якім позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 50% довічного грошового утримання судді, оскільки, пенсія по втраті годувальника була призначена на виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 17.07.2017 року по справі №521/10079/17 та зазначеною постановою не передбачено проведення перерахунків пенсії по страті годувальника (а/с.16).

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі».

Стаття 19 Конституції України в першому реченні закріплює автономію особистості в її різноманітній життєдіяльності, а у другому реченні містить її королларій, передбачаючи, що держава не може виходити за межі повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд перевіряє дії відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Юридичний спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права. Правові спори виникають внаслідок порушення суб`єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб`єктивних прав.

Юридичний спір в даній справі, на думку позивача, виник з приводу протиправних дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії по втраті годувальника в розмірі п`ятдесят відсотків від щомісячного довічного утримання судді у відставці.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (ч.1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходилась на утриманні свого чоловіка (судді у відставці) ОСОБА_2 та після його смерті отримала право на пенсію по втраті годувальника.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 липня 2017 року по справі № 521/10073/17, яка набрала законної сили 13 вересня 2017 року, зобов`язано Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника виходячи з розміру 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» померлого годувальника ОСОБА_2 , починаючи з 09.06.2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, відповідачу визначено розмір з якого треба виходити при призначенні пенсії, 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» померлого годувальника ОСОБА_2 .

За приписами ст. 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з вимогами ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до пункту 8 частини четвертої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина шостою статті 47 вказаного Закону).

Відповідно до ч.1 ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого» виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання

З огляду на ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання

Згідно ст. 142 ч. 5 Закону України в «Про судоустрій і статус суддів» пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Так, згідно із пунктом 54 Рекомендації CM/Rес (2010)12) від 17 листопада 2010 року Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки - "оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці".

Виходячи з наведеного, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Рішенням №115 від 14.01.2019 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного утримання судді у відставці.

В даному рішенні відповідач зазначив наступні підстави його прийняття: «Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII визначені умови призначення пенсій або щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Призначення та перерахунки пенсій у зв`язку із втратою годувальника вказаним Законом не передбачені.

Пенсія по втраті годувальника була призначена на виконання постанови Малиновського районного суду від 17.07.2017 по справі № 521/10073/17.

Зазначеною постановою не передбачено проведення перерахунків пенсії по втраті годувальника».

Суд акцентує увагу відповідача, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси у справі №521/10073/17 (рішення набрало законної сили) визначено розмір з якого треба виходити при призначенні пенсії ОСОБА_1

З урахуванням зазначеного, суд спростовує твердження Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, щодо призначення позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір якої залежить від заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття».

ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (ч.3,4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/16395/13-а від 25.08.2015 року залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2015 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 , яким:

визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області за період з 01.10.2013 року по 31.12.2013 року - неправомірними;

зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області про заробітну плату працюючого судді на відповідній посаді, починаючи з 01.08.2015 року у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, що на день ухвалення рішення становить 18635 грн. 40 коп.;

зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси здійснювати перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 згідно визначених законом змін розміру мінімальної заробітної плати та їх щорічної поетапної кількості.

При цьому, слід звернути увагу, що рішенням суду зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси здійснювати перерахунок щомісячного грошового утримання ОСОБА_2 згідно визначених законом змін розміру мінімальної заробітної плати та їх щорічної поетапної кількості.

Конституційний Суд у рішенні від 8.06.2016 №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) зауважив таке: «Гарантії незалежності суддів встановлено у ст.48, 52 розд. III, ст.117 розд. VII, розд. IX, X Закону України «Про судоустрій і статус суддів у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», зі змісту яких вбачається, що однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією гарантій незалежності суддів».

У рішенні від 03.06.2013 №3-рп/2013 Конституційний Суд констатував, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі щодо неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить ч.1 ст.55 Конституції (абз.2 п.3 мотивувальної частини).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/5502/18 від 04.02.2019 року (суддя Цховребова М.Г.) встановлено, що відповідно розпорядження Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України пенсія ОСОБА_1 призначено пенсію по втраті годувальника довічно.

09.01.2019 року ОСОБА_1 отримала довідку від Територіального управління державної судової адміністрації в Одеській області №5-55/19, якою підтверджено, що станом на 04.12.2018 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 44931,00 грн. (з них: посадовий оклад ОСОБА_2 складає 26430,00 грн., доплата за вислугу років 70 %, - 18501,00 грн.).

Оскільки, позивачу була призначена пенсія по втраті годувальника довічно та рішенням суду встановлено, що її розмір складає 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (померлого чоловіка позивача) згідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із чим у ОСОБА_1 виникло право на звернення до Малиновського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі для здійснення перерахунку пенсії по втраті годувальника відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 розділу V «Пенсія у зв`язку з втратою годувальника в солідарній системі» Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а не з дня зміни розміру складових суддівської винагороди.

Суд зазначає, що отримувана годувальником ( ОСОБА_2 ) сума щомісячного грошового утримання за правовою природою являлась призначеною на законних підставах регулярною пенсійною виплатою за рахунок державних коштів, а тому повинна бути врахована відповідачем для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі «Стреч проти Сполучного Королівства» № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини»). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність («Von Maltzan and Others v. Germany» № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку що дії Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови в перерахунку пенсії є протиправними та прийняте рішення №115 від 14.01.2019 року щодо відмови перерахунку пенсії у зв`язку із втратою годувальника підлягає скасуванню.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №826/8687/16 (провадження №11-1152апп18).

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

У справах «Стек та інші проти Сполученого Королівства», «Пічкур проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, якщо у державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 Конвенції щодо заборони дискримінації. Дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях. У практиці ЄСПЛ напрацьовані також три головні критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме чи є такий захід законним; чи переслідує втручання в право власності «суспільний інтерес»; чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям. За оцінкою ЄСПЛ не буде вважатись пропорційним втручання, яке становить «особистий та надмірний тягар» для особи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Так, Малиновським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі не спростовано доводи позивача щодо відмови в перерахунку пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного утримання судді у відставці.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

З огляду на наведену практику ЄСПЛ, вмотивовувати - наводити аргументи, докази, які пояснюють, виправдовують певні дії, вчинки тощо або доводять їх необхідність. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його прийняття.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 6 КАСУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява №34884/97, п. 30).

З урахуванням як національного законодавства, так і практики ЄСПЛ суд вважає правомірним стягнення з Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_1 50 відсотків суми судового збору за подання адміністративного позову, оскільки вона була фактично сплачена, зарахована на відповідний рахунок і була «неминучою», так як сплати судового збору є умовою для відкриття провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови ОСОБА_1 в перерахуванні пенсії у зв`язку з втратою годувальника;

Визнати протиправним та скасувати рішення Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від № 115 від 14.01.2019 року.

Зобов`язати Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника в розмірі 50 відсотків від щомісячного довічного утримання судді у відставці з 04 грудня 2018 року до зміни суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді без застосування обмеження максимальним розміром, щомісячно.

Стягнути з Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 50 відсотків суми судового збору за подання адміністративного позову за:

квитанцією № 0.0..1 від 08.02.2019 року у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , телефон: (НОМЕР_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3

Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, 65007, м. Одеса, вул. Прохорівська, 3/5, телефон:, (048 ) 705 54 03, e-mail:

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.