Справа № 453/404/17
Суддя: Фролова Л. Д.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 453/404/17
Провадження № 2-а/461/125/19
УХВАЛА

14.05.2019 року.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову до Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», відділу Держгеокадастру в Сколівському районі, Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, Сколівської державної нотаріальної контори, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про зобов`язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у квітні 2017 року звернулися з відповідним позовом до Сколівського районного суду Львівської області. Справа неодноразово передавалася до інших судів. До Галицького районного суду м. Львова справа надійшла 18 березня 2019 року з Львівського окружного адміністративного суду. В результаті повторного автоматичного розподілу після самовідводу судді Радченка В.Є. справа передана судді Фроловій Л.Д. 25 березня 2019 року.

Згідно позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять суд: зобов`язати Верхньосиньовидненську селищну раду Сколівського району Львівської області видати акти обстежень від 14 та 18 вересня 2015 року, первинну документацію із земельно-кадастрової книги № НОМЕР_1 ; зобов`язати КП «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» виготовити новий технічний паспорт на підставі акту обстеження; скасувати план земельної ділянки; зобов`язати державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори видати свідоцтва про право власності на рухоме та нерухоме майно; стягнути з відповідачів моральну шкоду.

22 квітня 2019 року до суду надійшла заява позивачів про забезпечення позову, в якій вони просять зобов`язати Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» повернути грошові кошти по вкладах померлого батька позивачки ОСОБА_3 , як спадкоємиці за заповітом.

Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року заяву про забезпечення позову було залишено без руху, оскільки така не відповідає вимогам ст. 152 КАС України. Заявою від 02 травня 2019 року позивачі усунули недоліки визначені в ухвалі суду.

Після усунення недоліків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області та Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» надати інформацію про наявність грошових коштів (вкладів) на рахунках померлого батька позивача ОСОБА_3 , згідно ідентифікаційного коду, як спадкоємиці за заповітом. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що Головним управлінням ПФУ у Львівській області та Львівським обласним управлінням АТ «Ощадбанк» порушуються їх права, не надається інформація про грошові вклади спадкодавця. Зазначають, що невжиття заходів не забезпечить ефективного захисту їх порушених прав та інтересів, за захистом яких вони звернулися до суду.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 154 КАС України заява про забезпечення адміністративного позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті ст. 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 16 жовтня 2018 року по справі №826/5629/18 співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Також, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Аналогічного висновку дійшла колегія Верховного Суду в постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 802/1534/17-а (адміністративне провадження № К/9901/27898/18).

Суд відзначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Проте, із поданої заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не вбачається, а позивачами не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Крім того, суд зазначає, що предметом позову є зобов`язання вчинити дії, зокрема зобов`язати Верхньосиньовидненську селищну раду Сколівського району Львівської області видати акти обстежень від 14 та 18 вересня 2015 року, первинну документацію із земельно-кадастрової книги № НОМЕР_1 ; зобов`язати КП «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» виготовити новий технічний паспорт на підставі акту обстеження; скасувати план земельної ділянки; зобов`язати державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори видати свідоцтва про право власності на рухоме та нерухоме майно та відшкодування моральної шкоди.

При цьому, заява про забезпечення позову стосується витребування інформації про грошові вклади батька позивача ОСОБА_3 у Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яке є третьою особою у справі та Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк», яке відповідно до ст. 46 КАС України не є стороною або іншим учасником справи.

Суд вважає, що вимога про надання інформації щодо наявності грошових коштів на рахунках Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» стосується застосування інституту витребування та забезпечення доказів.

Дослідивши письмові матеріали, суд не вбачає очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та охоронюваним законом інтересам позивача. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 150, 151-154 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня оголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Д. Фролова