Справа № 743/889/19
Суддя: Жовток Є. А.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/889/19
Провадження № 2-а/743/154/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю представника позивача Пирожок О.Б.

відповідача Хусейн ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 .М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ріпки адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців та примусове видворення з України,

В С Т А Н О В И В :

Центральне міжрегіональне управління ДМС у м.Києві та Київській області звернулось до суду з позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 зазначивши, що відповідач без достатніх правових підстав перебуває на території України і не виконав рішення від 29.01.2019 року, про примусове повернення до країни громадянської належності.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали пояснивши, що у 2010 році відповідач прибув в Україну на законних підставах і до 2014 року навчався у медичному університеті м.Луганськ. Після початку бойових дій відповідач не зміг отримати у навчальному закладі свій національний паспорт, а також кошти перераховані авансом за навчання. У зв`язку із загрозою для життя та здоров`я відповідач переїхав до м.Києва, де неодноразово намагався оформити документи на право перебування в Україні та перевестися до іншого навчального закладу. Органами ДМС відповідачеві було відмовлено у наданні захисту, а адміністративними судами першої та другої інстанції відмовлено в задоволенні позову про визнання незаконними дій ДМС України. В той же час, втрата документів посвідчуючих особу відповідача сталася з незалежних від нього обставин, а рішення про визнаними незаконним дій позивача на даний час оскаржується в касаційному порядку. Крім того, вручення відповідачеві позовної заяви 16.05.2019 року позбавляє можливості ОСОБА_3 належним чином скористатися правовою допомогою.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється громадянином Народної Республіки Бангладеш і на момент розгляду справи у нього відсутні документи, які давали право перебувати на території України.

Документи про продовження терміну перебування в Україні або документи, які дають право на законне проживання в Україні відповідач не оформив.

Таким чином, відповідач перебуває в Україні без достатніх правових підстав.

В країні походження відповідач не піддавався переслідуванням за расовими або етнічними ознаками, за політичні або релігійні переконання.

Викладене підтверджується як поясненнями відповідача, так і письмовими матеріалами справи.

Відповідач не виконав рішення ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області про примусове повернення з України до 12.02.2019 року.

У відповідності до п.3 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці або особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства, відсутній договір про реадмісію.

Підстав для застосування щодо відповідача положень Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, в судовому засіданні не встановлено.

Згідно ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може, на підставі винесеної за його позовом постанови суду, примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк, без поважних причин, рішення про примусове повернення, або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Суд вважає, що у позивача є достатньо підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від самостійного та добровільного залишення території України.

Частиною 1 ст.289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, до місцевого загального суду за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, може бути подана позовна заява про затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частино 11 ст.289 КАС України, передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Передбачених законом підстав для передачі відповідача на поруки, або внесення ним застави, як засобу забезпечення виконання рішення про примусове видворення, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, існують ризики, що відповідач може ухилятися від примусового видворення за межі України, отже, його затримання з метою повернення до країни громадянської належності, не буде суперечити п.п."f" п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача узгоджуються з положеннями національного законодавства, отже, позов підлягає задоволенню.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.371 КАС України, рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.72-77, 241-246, 288, 289 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Затримати громадянина Народної Республіки Бангладеш - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на шість місяців, до 13.11.2019 року, включно.

Примусово видворити громадянина Народної Республіки Бангладеш - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Допустити рішення до негайного виконання в частині примусового видворення відповідача за межі України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду, через Ріпкинський районний суд, в десятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до ч.18 ст.289 КАС України, на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Є.А. Жовток