Справа № 520/155/19
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 травня 2019 р. № 520/155/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Кухар М.Д.

при секретарі судового засідання - Козирі В.М.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 .,

представника відповідача - Коваленко Л.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у прийомі та розгляді заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням та доданих до неї наступних документів: двох фотокарток (розміром 35x45 мм); декларації про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; свідоцтва про народження ОСОБА_3 у місті Харкові серії ?-ВЛ № НОМЕР_1 , виданого 17.11.1993 Палацом новонароджених міста Харкова (завірена нотаріусом копія); свідоцтва про народження ОСОБА_1 у місті Черкасах серії НОМЕР_2 , виданого 26.09.1995 Відділом реєстрації актів громадянського стану Соснівського райвиконкому міста Черкас (завірена нотаріусом копія); свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_4 . ОСОБА_5 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 , виданого 15.03.1994 Петровською сільською радою народних депутатів Чкаловського району Кокчетавської області Республіки Казахстан (завірена нотаріусом копія з офіційним перекладом); довідки Міністерства закордонних справ Республіки Казахстан від 28.10.2017 № 22-ФЛ-3-894/11622 (оригінал та завірений нотаріусом переклад) незаконними та протиправними.

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням та додані до неї наступні документи: дві фотокартки (розміром 35x45 мм); декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; свідоцтво про народження ОСОБА_3 у місті Харкові серії НОМЕР_1 , видане 17.11.1993 Палацом новонароджених міста Харкова (завірена нотаріусом копія); свідоцтво про народження ОСОБА_1 у місті Черкасах серії НОМЕР_2 , видане 26.09.1995 Відділом реєстрації актів громадянського стану Соснівського райвиконкому міста Черкас (завірена нотаріусом копія); свідоцтво про укладення шлюбу ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 . ОСОБА_5 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 , видане 15.03.1994 Петровською сільською радою народних депутатів Чкаловського району Кокчетавської області Республіки Казахстан (завірена нотаріусом копія з офіційним перекладом); довідку Міністерства закордонних справ Республіки Казахстан від 28.10.2017 № 22-ФЛ-3-894/11622 (оригінал та завірений нотаріусом переклад).

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти рішення про набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням в порядку ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він багаторазово усно та письмово звертався до органів Державної міграційної служби України щодо надання громадянства України, на яке має право відповідно до Закону України «Про громадянство України». Однак всупереч чинному національному та міжнародному законодавству органи Державної міграційної служби України, мотивуючи різноманітними формальними підставами, відмовляли позивачу у наданні громадянства України. Позивач зазначає, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» має право на набуття громадянства України за територіальним походженням, оскільки мати позивача, ОСОБА_9 . ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Харкові - на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Відповідач надав до суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в позові позивач вказує про відмову у прийнятті документів Шевченківським районним відділом, в той час як місце проживання у самій заяві вказує Московський район (пр АДРЕСА_2 ). Тобто виходячи з положень пункту 4 Порядку № 215 належним підрозділом, до якого заявниця мала звертатись, був Московським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області. Разом з тим, до останнього підрозділу заявниця з подібними заявами не зверталась. Відтак, позивачем порушено порядок звернення до органів ДМС для набуття громадянства. Заявникові 04.07.2018 ОСОБА_1 надано відповідь на її заяву від 21.06.2018 та повернуто направлені поштовим зв`язком документи.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на порушення порядку та відсутності звернення позивача до районного відділу ДМС, просив в задоволенні позову відмовити

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Черкасах (Україна), що підтверджується свідоцтвом про народження, яка після народження та до теперішнього часу проживала у місті Харкові (Україна), що підтверджується довідкою Харківської міської дитячої поліклініки № 4 від 22.03.2013, атестатом про повну загальну середню освіту ХА №44217889, довідкою Харківської загальноосвітньої шкоди №131 від 15.11.2016 №729, довідкою Харківської загальноосвітньої школи №131 від 26.11.2018 №280/02-06.

Позивач звертався до органів Державної міграційної служби України щодо надання мені громадянства України, на яке, як вважає позивач, має право відповідно до Закону України «Про громадянство України», що підтверджується заявою від 28.12.2013 (див. додаток), офіційним листом Дзержинського районного відділу у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 10.01.2014 N917/115-3 (див. додаток), заявою від 04.07.2014 (див. додаток), офіційним листом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 18.07.2014 № 03-3-162, заявою від 02.03.2017, офіційним листом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 20.03.2017 N9 03/3-3-101 , заявою від 16.03.2018, офіційним листом Державної міграційної служби України від 25.04.2018 № 3-5272-18/6.4/1502-18 , заявою від 20.06.2018, офіційним листом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 04.07.2018 року N9 3-1602/6/6301-18/6301.6.2/13764-18.

З метою оформлення громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 звернулась до голови Державної міграційної служби України Соколюка Максима Юрійовича, який офіційним листом від 25.04.2018 № 3-5272-18/6.4/1502-18 рекомендував звернутись до Відділу з питань громадянства Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області відповідно до графіку прийому - вівторок та четвер з 10:00 до 13:00.

14 червня 2018 року, в установлений для прийому час позивач прибув до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська 24, 61057 Харків), щоб особисто подати до Відділу з питань громадянства з метою набуття громадянства України за територіальним походженням наступні документи:

заява про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням;

дві фотокартки (розміром 35x45 мм);

декларація про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

свідоцтво про народження матері ОСОБА_3 у місті Харкові серії НОМЕР_1 , видане 17.11.1993 Палацом новонароджених міста Харкова (завірена нотаріусом копія);

свідоцтво про народження ОСОБА_1 у місті Черкасах серії НОМЕР_2 , видане 26.09.1995 Відділом реєстрації актів громадянського стану Соснівського райвиконкому міста Черкас (завірена нотаріусом копія);

свідоцтво про укладення шлюбу батьками позивача ОСОБА_4 . ОСОБА_5 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 , видане 15.03.1994 Петровською сільською радою народних депутатів Чкаловського району Кокчетавської області Республіки Казахстан (завірена нотаріусом копія з офіційним перекладом);

довідка Міністерства закордонних справ Республіки Казахстан від 28.10.2017 № 22-ФЛ-3-894/11622 (оригінал та завірений нотаріусом переклад).

Посадовими особами відповідача було відмовлено у прийнятті будь-яких документів у позивача із посиланням на вдсутність у позивача документу, що посвідчує особу та рекомендували звернутись до підрозділу Державної міграційної служби України, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 23 Серпня 13А, 61045 Харків.

Позивач, того ж самого дня звернулась до рекомендованого підрозділу Державної міграційної служби України, проте посадові особи вказаного підрозділу також відмовились приймати документи, з огляду на відсутність документа, що підтверджує особу позивача.

Через відмову органів Державної міграційної служби України у прийнятті всіх документів для набуття позивачем громадянства України через відсутність у неї документу, що підтверджує особу, позивач скористався правом за наявності поважної причини для того, щоб відповідно до п. 5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001, подати їх поштою.

20 червня 2018 року позивач направив до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області рекомендованим листом з описом вкладеного та з рекомендованим повідомленням про вручення заяву від 20.06.2018 та документи, необхідні для набуття громадянства України за територіальним походженням.

Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області надісланим позивачу простою кореспонденцією листом від 04.07.2018 N9 3-1602/6/6301-18/6301.6.2/13764-18 повідомило про те, що, на думку відповідача, заяву та інші документи з питань громадянства заявник повинен подавати особисто, при цьому пред`являючи документ, що засвідчує його особу, та документ про проживання на території України.

У вказаній заяві відповідач також зазначив, що перевіркою встановлено, що позивач має підстави для оформлення громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 18.01.2001 "Про громадянство України" як особа, мати якої народилася на території України до 24 серпня 1991 року.

Відтак, наявність підстав для оформлення громадянства України за територіальним походженням була визнана відповідачем, проте заяву позивача було залишено без розгляду з підстав звернення засобами поштового зв`язку та ненадання документу, що посвідчує особу позивача. Крім того, як вбачається з відповіді Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, відповідач також зазначив про необхідність надання документу про проживання заявника на території України.

В судовому засіданні судом було поставлено питання відповідачу, який на думку органу, доккумент,що посвідчує особу позивача, визначений чинним законодавством, мав надати позивач, за умови, що позивач зазначив та підтвердив документально відсутність в нього іноземного громадянства, та про відсутність у позивача паспорта громадянина України, який позивачу не видавався.

Відповідач зазначив, що до таких документів, зокрема, відносяться посвідка на постійне чи тимчасове проживання в Україні, посвідчення біженця.

З приводу зазначеного суд зазначає наступне.

Відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого Постановою КМУ від 25.04.2018 № 321 Посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які мають дозвіл на імміграцію в Україну або до прийняття рішення про припинення громадянства України постійно проживали на території України і після прийняття такого рішення залишилися постійно проживати на її території.

Щодо позивача обставини щодо імміграції або припинення громадянства місця не мали. Підстави видачі посвідки не підлягають розширеному тлумаченню, а відтак позивач не мав підстав для звернення за такими документами.

Крім того, зазначеним порядком передбачений перелік документів, що подаються для оформлення посвідки та пред`являються підчас її оформлення, серед яких зокрема паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України.

Відтак, позивач не мав підстав та можливості для звернення за отриманням такої посвідки з огляду в тому числі на відсутність документу, що встановлює особу позивача.

Що стосується посвідчення біженця, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту": біженець - особа, яка не є громадянином України і внаслідок обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань.

Відтак,можливість отримання статусу біженця пов`язана з кількома умовами, в тому числі умовою перебування особи за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни.

Вказана умова, як і інші умови, визначені Законом для біженців не мають місця у випадку позивача, а відтак, набуття вказаного статусу позивачем є неможливим.

Відповідачем також зазначено, що факт проживання на території України посвідчується посвідка на постійне чи тимчасове проживання в Україні, посвідчення біженця та паспортний документ іноземної держави, зареєстрований на території України.

Щодо наявності громадянства зокрема Казахстану, позивач надала до Головного Управління ДМС у Харківській області відповідні документи довідка Міністерства закордонних справ Республіки Казахстан від 28.10.2017 № 22-ФЛ-3-894/11622 (оригінал та завірений нотаріусом переклад), щодо відсутності такого громадянства. Щодо інших документів, судом вже було зазначено про неможливість отримання їх позивачем.

Відповідач також посилався на ст. 5 Закону України "Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні", якою визначено, що законними підставами перебування на території України є: для громадян України - належність до громадянства України; для іноземців та осіб без громадянства - підстави, встановлені Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України, особа, яка народилася на території України від іноземця і особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства того з батьків, який є іноземцем, є громадянином України.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 вказаного закону особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

З огляду на відсутність документу, що посвідчує особу позивача, з огляду на встановлені чинним законодавством правила перетину державного кордону, здійснення якого законним шляхом неможливо без наявності документу, що посвідчує особу, суд не вбачає підстав вважати, що позивач, який народився на території України мав змоги законно покинути країну та повернутися до неї.

Доказів здійснення перетину кордону позивачем з порушенням встановлених правил його перетину відповідачем не надано.

З огляду на вищезазначене, з урахуванням народження позивача на території України, суд не вбачає підстав вважати позивача таким,що перебуває на території України незаконно.

Відтак, вимога органу Державної міграційної служби України щодо надання вказаних документів суперечить нормам чинного законодавства та порушує право позивача на звернення з метою набуття громадянства України.

Згідно з п. п. 24, 26 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», подає:

- заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

- дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм);

- один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;

- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- документ, який підтверджує факт народження відповідно батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

- копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які народилися на територіях, які стали територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Відтак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем разом з заявою від 20.06.2018 року було подано весь пакет необхідних документів засобами поштового зв`язку, з урахуванням неможливості подати вказані документи особисто через відсутність документу, що посвідчує особу.

Вказана підстава направлення поштою документів відповідно до п. 5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001 (далі Порядок) судом розцінюється як поважна з огляду на те, що позивач в силу вимог вказаного порядку щодо пред`явлення документу, що посвідчує особу не мав змоги звернутися особисто.

Так, аб. 5 п. Порядку визначає, що під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.

Суд критично ставиться до посилань відповідача щодо того, що позивачем направлено заяву з метою оформлення громадянства України до Головного управління ДМС України в Харківській області, а не у районний відділ за місцем проживання, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 Порядку ( в редакції на момент подання позивачем заяви) заяви та інші документи з питань громадянства подаються собою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем проживання особи в Україні.

З аналізу вказаної норми вбачається, що таку заяву може бути подано за місцем проживання особи в Україні як до управління так і до відділів міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

В Харківській області, відповідно до структури ДМС України діють Головне управління та відділи міграційної служби в районах, районах у містах, тощо.

Відтак, у позивача наявне право обрати відповідний територіальний підрозділ, в тому числі управління, яким в Харківській області є Головне управління ДМС у Харківській області.

Відтак, чинне законодавство не визначає можливість звернення позивача з заявою про оформлення громадянства України виключно до відділу ДМС України, та не виключає право заявників звертатися з такими заявами до Головного управління ДМС України в Харківській області.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач без наявних на те підстав відмовив позивачу у прийнятті та розгляді заяви про оформлення громадянства, яка у випадку оформлення громадянства буде підставою зокрема для отримання позивачем паспорту, тобто документу, що посвідчує особу.

Зволікання органом ДМС України розглядом зазначеної заяви порушує права позивача, гарантовані конституцією, зокрема право на пересування та вибір місця проживання, на освіту, на працю, політичні та громадянські права, тощо.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відтак, відповідач, як орган, на який державою покладено повноваження щодо оформлення набуття особами громадянства України, відмовляючи у розгляді заяви позивача з формальних необґрунтованих підстав діяв всупереч принципів, закладних у Конституції України, зокрема у ст. 3, як демократичної соціальної правової держави.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Вказаний принцип передбачає зокрема, що права людини повинні бути захищені, а держава повинна дотримуватися своїх зобов`язань у рамках як міжнародного, так і національного права, та є обов`язковим у діяльності всіх державних органів та інших суб`єктів права в Україні.

Стосовно вимоги позивача щодо зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти рішення про набуття ОСОБА_1 громадянства України за територіальним походженням в порядку ст. 8 Закону України «Про громадянство України», суд зазначає наступне.

Процедура розгляду заяви позивача передбачає прийняття рішення за вказаною заявою, визначення змісту якого є дискреційним повноваженням органу.

Заяву позивача відповідачем прийнято та розглянуто не було. Рішення за вказаною заявою відповідачем не приймалося.Відтак, зобов`язання судом прийняти рішення конкретного змісту в даному випадку становитиме втручання в дискреційні повноваження органу ДМС України,що є неприпустимим відповідно до норм КАС України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов у частині вказаної вимоги задоволенню не підлягає.

Відтак, позовні вимоги, заявлені позивачем підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у прийомі та розгляді заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням та доданих до неї документів від 20.06.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням та додані до неї документи від 20.06.2018 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 16.05.2019 року.

Суддя Кухар М.Д.