Справа № 1340/3917/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

20 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3231/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Довгополова О. М.
суддів -Гудима Л. Я.
Судової-Хомюк Н. М.

перевіривши апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року у справі № 1340/3917/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гетьман" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 р. залишено без руху апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України у зв`язку з несплатою судового збору за подання такої.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2019 р. на підставі клопотання скаржника від 10.04.2019 р. було продовжено процесуальний строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

08.05.2019 р. на адрусу суду надійшло клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі. Клопотання мотивоване тим, що в Офісі великих платників податків зупинені операції з бюджетними коштами за всіма рахунками, в тому числі за тим, з якого передбачені видатки для сплати судового збору.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і відстрочку сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Із змісту ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір" випливає, що особа, якщо в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя, може подати до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 р.).

У Рішеннях у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У Рішенні у справі "Белле проти Франції" від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Суд має перевірити дотримання вимог Конвенції, переконатись що право доступу до суду не було обмежено таким чином, що нанівець зводиться вся його суть, також, обмеження доступі до суду не буде відповідати ч. 1 ст. 6, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Рішення у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини" від 12 липня 2001 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищенаведене, наявні підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 132, 133, 143, 241, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про відстрочення сплати судового збору задовольнити.

Відстрочити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі № 1340/3917/18..

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року у справі № 1340/3917/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гетьман" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення.

Учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом п`ятиденного строку з моменту вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
Н. М. Судова-Хомюк