Справа № 400/3265/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2019 р.м. ОдесаСправа № 400/3265/18
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Коваля М.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 4 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення невиплаченої індексації грошового забезпечення,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року; стягнути з Миколаївського обласного військового комісаріату невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року в сумі 89 918,54 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України на посаді начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року відповідачем не проведено у встановленому порядку індексації виплаченого грошового забезпечення. Зазначені обставини свідчать про допущення військовим комісаріатом протиправної бездіяльності щодо забезпечення позивача належним доходом, у зв`язку із чим він вимушений звернутись до суду із цим позовом та ставити питання про стягнення коштів з суб`єкта владних повноважень в судовому порядку.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 4 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року. Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм матеріального та процесуального права, ІНФОРМАЦІЯ_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_2 посилається на те, що судом першої інстанції помилково визнано безпідставними доводи апелянта про те, що відповідач під час виплати позивачу грошового забезпечення керувався роз`ясненнями Департаменту фінансів Міністерства оборони України, враховуючи фінансові ресурси відповідних бюджетів. Водночас, відповідачем зазначено, що чинним законодавством не передбачена можливість здійснювати нарахування і виплату індексації за попередні періоди. Зазначені обставини спростовують допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо забезпечення позивача належними коштами, у зв`язку із чим позовні вимоги мають бути залишенні без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з серпня 1993 року проходив військову службу у Збройних Силах України на посаді начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " від 11.08.2018 року №221 майора ОСОБА_1 , начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено з військової служби у запас за п. "б" (за станом здоров`я) відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Водночас, за період з 01.01.2016 року по 17.08.2018 року позивачу не нарахована та не виплачена індексація грошового забезпечення.

Вказані обставини підтверджуються наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.08.2018 року №189 (по стройовій частині), відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.10.2018 року №4/6227 на звернення позивача з цього питання та не заперечуються відповідачем.

Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 індексацію доходу не проводить, відмовляється вчиняти дії на виконання чинного законодавства, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів на належне грошове забезпечення під час проходження військової служби.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, а тому аргументи відповідача про відсутність механізму реалізації законодавчого положення, відсутність бюджетних асигнувань як причина невиконання своїх зобов`язань, не можуть бути підставою для невиконання вимог закону. Посилання відповідача на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України є необґрунтованими, оскільки мають рекомендаційний характер, а тому не можуть бути підставою для не нарахування та не виплати позивачу індексації за вказаний період.

Водночас, оскільки нарахування суми індексації належить до компетенції відповідача, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що належним способом захисту порушених прав та інтересів є встановлення обов`язку суб`єкту владних повноважень вчинити ці дії з дотриманням закону, у зв`язку із чим - позов підлягає частковому задоволенню.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону України від 03.07.1991 року №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 2 ст. 5 Закону України від 03.07.1991 року №1282-ХІІ підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

За правилами ч. 6 вказаної статті Закону України від 03.07.1991 року №1282-ХІІ (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

З 11.10.2017 року вказані правила визначають, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 03.07.1991 року №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Положення вказаного Закону кореспондуються із приписами Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Водночас, за правилами п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 року №1078 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

При цьому, відповідно до ст. 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 року №2017-III законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Аналіз наведених правових норм показав, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін і в обов`язковому порядку нараховується роботодавцями незалежно від форми власності та виду.

Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і нараховується у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що не індексування доходу позивача відбулось за відсутності правових підстав, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача та наявність обставин для його зобов`язання вчинити ці дії в судовому порядку.

При цьому, забезпечення вказаними коштами особи за рахунок бюджетних ресурсів не свідчить про можливість органу ігнорувати обов`язкові положення закону, у тому числі з посиланням на не надходження від Держави необхідного фінансування.

Будь-яких застережень чи виключних випадків, за яких індексація доходу не проводиться, законодавство, що регулює спірні правовідносини, не містить.

Водночас, апеляційний суд враховує, що правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначаються Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року №1282-XII, а в силу приписів Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 року №2017-III індексація доходу є відповідною державною гарантією підтримання достатнього життєвого рівня громадян.

У зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про безпідставність посилань відповідача на роз`яснення і рекомендації фінансових структур Міністерства оборони України щодо проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців та відсутність в них правового значення.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не дотримано вимоги чинного законодавства щодо проведення індексації грошового забезпечення позивача, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для його зобов`язання вчинити ці дії в судовому порядку.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду про наявність підстав для задоволення позову відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що за змістом ч. 2 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу або бути залучені судом до участі у справі в разі, коли відповідне судове рішення може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

У зв`язку із чим, враховуючи, що судове рішення у цій справі ніяким чином не впливає на права, інтереси чи обов`язки Міністерства оборони України та Департаменту фінансів Міністерства оборони України, заявлене апелянтом в апеляційній скарзі клопотання про залучення вказаних осіб до участі у справі як третіх осіб, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, має бути залишене без задоволення.

Керуючись ст.ст. 49, 139, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Міністерства оборони України та Департаменту фінансів Міністерства оборони України - відмовити.

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 4 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль