Справа № 310/3258/19
Суддя: Прінь І. П.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/3258/19
РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря судового засідання Бевз О.А.

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бердянську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, інспектора Бердянського ВП ГУНП старшого сержанта поліції Зеленюка Вадима Ігоровича про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, що 27.04.2019 року відповідачем відносно нього було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. В постанові зазначено, що 27.04.2019 року о 12-03 год. ОСОБА_1 в м. Бердянську на вул. Ля-Сейнська,45 здійснив зупинку (стоянку) ТЗ - ВАЗ -2105 д/н НОМЕР_1 на проїзній частині в другому ряду. Позивач вважає, що постанова складена неправомірно, оскільки в цей час він не знаходився у вказаному в постанові місці - на вул. Ля-Сейнська, 45. Його було зупинено працівниками поліції на пр. Праці біля магазина «Меркурій» в м. Бердянську. Його заперечення до уваги не були взяті. Постанова йому не була вручена. Також вказує на те, що постанова була винесена працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу, що унеможливлювало виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, він був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою. Постанова від 27.04.2019 року не містить посилань на жодні належні та допустимі докази вчинення правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення ідентичні, викладеним у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що під час винесення постанови інспектор поліції не взяв до уваги його заперечення і пояснення і не надав їм жодної оцінки у постанові. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечує. В обгрунтування заперечень пояснив, що дійсно подія відбувалася на пр. Праці в м. Бердянську. Вул. Ля-Сейнська в постанові була зазначена помилково, оскільки при складанні постанови адреса відображається в постанові автоматично. Вказана помилка не була виправлена. Насправді ОСОБА_1 зупинив автомобіль в другому ряду проїзної частини на пр. Праці в м. Бердянську, чим порушив п. 14.5 ПДР. Постанова відносно нього була складена у відповідності до вимог КУпАП, від отримання постанови ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано в поясненнях двох свідків. Постановлена була направлена йому поштою. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Бердянського відділу поліції в судове засідання не з`явився.

Вислухавши пояснення позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

27.04.2019 року старшим сержантом поліції Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Зелезнюком В.І. було винесено постанову серія ЕАВ №1104006 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с5). В постанові вказано, що ОСОБА_1 27.04.2019р. о 12:03:58 год., керуючи автомобілем ВАЗ 2105 д/н НОМЕР_1 , в м. Бердянську, вул. Ля-Сейнська,45 здійснив зупинку (стоянку) ТЗ на проїжджій частині в другому ряду, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП (пункт 6 постанови).

Пункт 6 оригіналу постанови, яка міститься в матеріалах адміністративної справи, також містить посилання на норми Правил дорожнього руху, які були порушені позивачем, а саме на п. 15.4 ПДР.

Відповідно до пункту 15.4. ПДР транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Частина 3 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно із ч.2, ч.4, ч.6 ст.258 КУпАП ( в редакції, чинній на час складання протоколу) протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

За приписами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачених ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 5 розділу ІУ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

За приписами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху.

У відповідності до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що в постанові дійсно було неправильно вказано місце вчинення адміністративного правопорушення. Порушення водієм ОСОБА_1 п.15.4 ПДР було вчинено на пр. Праці, біля магазину «Меркурій». Він здійснив зупинку автомобіля в другому ряду.

Таким чином, судом встановлено, що обставини правопорушення, викладені в постанові, не відповідають дійсним обставинам, які мали місце 27.04.2019 року.

Копії фотокарток із зображенням автомобіля відповідача, які надані відповідачем до оригіналу постанови, не містять жодних пояснювальних надписів, будь-якої прив`язки до місцевості цей доказ не містить. Не має посилань на вказаний доказ і у самій постанові.

Крім того, ч.3 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність водіїв за порушення правил зупинки, стоянки, тільки у тому разі, якщо це створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Однак у постанові від 27.04.2019 року інспектором поліції не встановлено, що внаслідок здійсненої позивачем ОСОБА_1 зупинки (стоянки) автомобіля було створено перешкоди дорожньому руху або загроза безпеці руху.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту скоєння позивачем самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що з наданого відповідачем оригіналу адміністративного матеріалу не вбачається сукупності доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, не надано таких доказів і в судове засідання.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування постанови є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У зв`язку з чим постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн. підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Бердянського ВП ГУНП старшого сержанта поліції Зеленюка Вадима Ігоровича серії ЕАВ №1104006 від 27.04.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 20.05.2019 року.

Суддя І. П. Прінь