Справа № 367/3936/19
Суддя: Оладько С. І.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/3936/19
Провадження №2-а/367/301/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Оладько С.І.,

за участі секретаря Манілець А.В.,

представника позивача Шило О.О

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області адміністративну справу за позовом Ірпінського міського відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та примусового видворення з території України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом,відповідно до якого зазначив,що 16 травня 2019 року під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері працівниками Ірпінського МВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області разом з працівниками Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області в м. Ірпінь по вул. Мінеральна, 7-а виявлено громадянина Республіки Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території України з порушенням законних підстав, які б надавали йому право законно перебувати на території України на визначений термін.

В результаті проведення перевірки наявних у відповідача документів встановлено, що вищезазначений громадянин повинен був залишити територію України до 10.05.2019 року.

08.05.2019 Сокирянським РВ УДМС України в Чернівецькій області приймалось рішення № 10 про примусове повернення до країни походження або третьої країни вищезазначеного іноземця та зобов`язало виїхати з території України в строк до 10.05.2019 року з забороною в`їзду на територію України на 3 роки до 08.05.2022 року.

Однак, відповідач вищезазначене рішення про примусове повернення не виконав та проігнорував.

На момент проведення перевірки, документи, які б підтверджували законність його перебування на території України не встановлено. При собі має паспорт громадянина Республіки Узбекистану серія НОМЕР_1 виданий 30.12.2011 року.

Документи на отримання посвідки на тимчасове проживання або дозволу на імміграцію в Україну не оформляв, до міграційної служби з метою продовження терміну перебування не звертався, із зверненням для надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту також не звертався. Для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні не звертався, необхідних документів не надав.

З заявами про добровільне повернення до країни походження позивач не звертався.

На даний час відповідач перебуває в Україні в порушення встановлених правил.

З огляду на викладене є необхідність затримання відповідача для подальшого примусового видворення з території України.

Представник позивача Ірпінського відділу УДМС України в Київській області підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнав та пояснив,що він згоден з тим,що допустив порушення правил перебування на території України,однак він не знав,що покинути територію України він повинен був до 10.05.2019р.На сьогодні він купив квиток та мав виїхати з території України.Також він не знав,що йому заборонено в`їзд на територію України протягом 3 років.

Заслухавши пояснення учасників процесу,дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким,що підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2019 року під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері працівниками Ірпінського МВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області разом з працівниками Ірпінського ВП ГУ НП України в Київській області в м. Ірпінь по вул. Мінеральна, 7-а виявлено громадянина Республіки Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території України з порушенням законних підстав, які б надавали йому право законно перебувати на території України на визначений термін.

Також встановлено,що 08.05.2019 Сокирянським РВ УДМС України в Чернівецькій області приймалось рішення № 10 про примусове повернення до країни походження або третьої країни вищезазначеного іноземця та зобов`язало виїхати з території України в строк до 10.05.2019 року з забороною в`їзду на територію України на 3 роки до 08.05.2022 року.Наведені обставини справи підтверджуються копією зазначеного рішення,де є підпис відповідача із зобов`язанням залишити територію України не пізніше 10.05.2019р.

Крім того було встановлено,що 08.05.2019р відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення по ст.. 203 ч 1 КпАП України та постановою від 08.08.2019р відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.. 203 ч 1 КпАП України та накладено адміністративний штраф у розмірі 5100гр.Копію постанови відповідач отримав 08.05.2019р.

Рішення Сокирянського РВ УДМС України в Чернівецькій області від 08.05.2019р про примусове повернення відповідач не виконав .

На момент проведення перевірки 16.05.2019р, документи, які б підтверджували законність його перебування на території України не встановлено. При собі має паспорт громадянина Республіки Узбекистану серія НОМЕР_1 виданий 30.12.2011 року.

Документи на отримання посвідки на тимчасове проживання або дозволу на імміграцію в Україну не оформляв, до міграційної служби з метою продовження терміну перебування не звертався, із зверненням для надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту також не звертався. Для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні не звертався, необхідних документів не надав.З заявами про добровільне повернення до країни походження позивач не звертався.

Враховуючи викладене,суд вважає на даний час перебування відповідача на території України є порушення встановлених правил.

Правовий статус іноземця та особи без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до пункту 6 Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули з держав з безвізовим порядком в`їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в`їзду в Україну.

В пункті 8 Порядку зазначено, що заяви про продовження строку перебування на території України подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше, ніж за десять та не пізніше, ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання.

Громадянин Республіки Узбекистан, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законних джерел доходу, власного житла на території України не має, приймаюча сторона в Україні відсутня, проживає на території України без засобів на належне існування, достатнього фінансового забезпечення для покриття витрати, пов`язаних з подальшим перебуванням в Україні немає.

Підстав для тимчасового проживання, встановлених частинами 4-12 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», не виявлено, також не виявлено підстав, які б забороняли примусово видворити з України в країну громадської належності чи третю країну, передбачених статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Беручи до уваги той факт, що відповідач був притягнутий до відповідальності за порушення встановлених правил перебування іноземців на території України та проживання без документів на право проживання в Україні, а також відсутності у відповідача, який вчинив порушення законодавства України про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, своїми діями грубо порушує вимоги ст.ст. 9, 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» дає обґрунтовані підстави вважати, що він буде ухилятись від виїзду з України.

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, є Державна міграційна служба України, яка діє відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360.

Відповідно до підпункту 9 пункту 3 цього Положення Державна міграційна служба України приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Відповідно до частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно з положеннями ч.ч.11, 13 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

З врахуванням вищенаведеного, оскільки, наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури видворення, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.371 КАС України, звернути рішення суду до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 9, 20, 46, 162, 241, 243, 245, 271, 288, 289, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Примусово видворити з території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію рішення суду вручити відповідачу по справі.

Суддя: С.І. Оладько