Справа № 731/161/19
Суддя: Семенченко О. М.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №731/161/19
Провадження №2-а/731/4/19

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2019 року Варвинський районний суд Чернігівської області
в складі судді Семенченка О.М.,
з участю секретаря Трохименко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Варвинського районного суду в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП № 1 Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Терентія Ігоря Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -
8 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 16 березня 2019 року, коли він рухався на своєму автомобілі марки ВАЗ модель 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , в смт Варва по вулиці Космонавтів, його зупинив начальник СРПП № 1 Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Терентій І.В. та запропонував йому пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. Він повідомив поліцейському, що той не має права зупиняти його автомобіль, оскільки він не вчинив жодних правопорушень. ОСОБА_2 відповів, що він рухався, не пристебнувшись ременем безпеки. Обурений поведінкою працівника поліції, ОСОБА_1 надав усні пояснення, що ніяких правопорушень не вчиняв. 3 квітня 2019 року він отримав по пошті постанову
серії ДПО18 за №442572 від 16 березня 2019 року, з якої дізнався, що його притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн за порушення ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП. Вважає постанову необґрунтованою, винесеною з порушенням чинного законодавства, оскільки він не порушував ПДР і будь-які докази на підтвердження його вини відсутні.
Ухвалою суду від 10 квітня 2019 року поновлено позивачеві ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с. 15).
Відповідач, начальник СРПП № 1 Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Терентій І.В., в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 за №442572, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 16 березня 2019 року, о 10 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом ВАЗ - 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , не був пристебнутий ременем безпеки та не мав при собі чинного договору обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 «в» та п. 2.1 «ґ» ПДР України (а.с. 18).
При цьому графа у постанові «до постанови додаються» не заповнена.
Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VІІІ передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Позивачем вказано, що в оскаржуваній постанові викладено обставини, які не відповідають дійсності. При цьому відповідач не мав права зупиняти його та вимагати пред`явити документи, зокрема, страховий поліс, оскільки він не порушував правил дорожнього руху.
Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України. Враховуючи наведене, твердження позивача про неправомірність вимоги відповідача про пред`явлення ним документів, у тому числі страхового поліса (сертифіката) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є обґрунтованими.
Згідно зі ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частина 5 ст. 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідач не направив до суду відзиву на позовну заяву. Докази, передбачені ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП, на підтвердження правомірності постанови відповідача про накладення адміністративного стягнення на позивача в матеріалах справи відсутні, а позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.
Отже, відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували правомірність його дій, не спростував викладені позивачем обставини, тим самим не довів правомірність прийнятого ним рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що вказує на порушення відповідачем прав позивача. З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дії відповідача по складанню постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача за ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП є неправомірними, постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень є незаконною, а тому підлягає скасуванню.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Зважаючи на наведене, суд вважає за можливе задовольнити позов та скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 229, 246, 286 КАС України, ст. 251, 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд
Скасувати постанову начальника СРПП № 1 Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Терентія Ігоря Володимировича серії ДПО18 №442572 від 16 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за невиконання вимог п. п. 2.3 «в» та п. 2.1 «ґ» ПДР України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Семенченко