Справа № 463/3183/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/4857/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

за участю представника позивача ОСОБА_1 А., ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2019 року у справі №463/3183/19, головуючий суддя Грицка Р.Р, проголошене о 14:16 год. у м. Львові повний текст складений 19.04.2019р. за адміністративним позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 МД ОСОБА_5 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся в суд з адміністративним позовом до Громадянина Народної Республіки Бангладеш Хуссен МД ОСОБА_5 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач у групі осіб вчинив спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в Республіку Польща, на відстані 1500 метрів до лінії державного кордону України, на напрямку 902 прикордонного знаку, територія Устилузької об`єднаної територіальної громади Володимир-Волинського району Волинської області, внаслідок чого 30.10.2018 року був затриманий представниками Державної прикордонної служби України. 02.11.2018 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту терміном 14 діб. Також, 14.11.2018 року Личаківським районним судом м. Львова відносно відповідача прийнято рішення про примусове його видворення, затримання з метою ідентифікації і забезпечення примусового видворення та поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. 30.01.2019 року відповідач був поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України с.Журавичі Ківерцівського району Волинської області. Протягом встановленого строку адміністрацією Львівського прикордонного загону ЗРУ Держприкордонслужби України на адресу Департаменту консульської служби МЗС України направлено запит із відповідними додатками з метою ідентифікації відповідача. У зв`язку із не надходженням до Департаменту консульської служби МЗС України відповіді про результати розгляду Посольством Народної Республіки Бангладеш у Республіці Польща раніше надісланих запитів щодо ідентифікації відповідача, Управлінням у справах іноземців та адміністративного провадження Міжнародно-правового департаменту проведено заходи з повторного анкетування, сканування відбитків пальців та фотографування громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 , який був поміщений та утримувався в МТТ органу охорони державного кордону. Зібрані матеріали 01 лютого 2019 року направлено до Посольства Народної Республіки Бангладеш в Анкарі з метою прискорення процедури ідентифікації відповідача. Крім цього, адміністрація Державної прикордонної служби України повторно звернулась до Департаменту консульської служби МЗС України з проханням доручити, зокрема, Посольству України в Республіці Польща повторно звернутися до Посольства Республіки Бангладеш у м. Варшава з метою встановлення термінів завершення процедур ідентифікації відповідача, та Посольству України в Республіці Індія надіслати органам Бангладеш запит щодо ідентифікації і документування громадян даної країни, які затримані органами охорони державного кордону України. Разом з тим, станом на сьогоднішній день інформації щодо встановлення особи вищевказаного громадянина не надійшло. Враховуючи те, що термін утримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 у пункті тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України закінчується 30.04.2019 року, наявність умов за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, а саме: відсутність інформації необхідної для ідентифікації особи з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства, існує необхідність продовження строку затримання відповідача з метою ідентифікації забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2019 року позов задоволено. Продовжено строк затримання громадянину Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України (с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області), на 6 (шість) місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що позивач не вживав усіх передбачених законодавством заходів щодо ідентифікації іноземця. Зокрема, позивач не звертався з метою отримання документів для депортації відповідача до Почесного Консульства Народної Республіки Бангладеш у м. Київ. Крім цього вважає, що у матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують здатність і кваліфікацію ОСОБА_6 здійснювати переклад на мову бенгалі, якою володіє відповідач, в обсязі достатньому для захисту своїх прав під час судового розгляду. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представники позивача проти апеляційної скарги заперечили просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Одночасно зазначили, що доводи представника апелянта про те, що позивачем не вживались заходи щодо ідентифікації відповідача є безпідставними, оскільки матеріали справи місять запити, які надсилались Львівським прикордонним загоном до Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ, Надзвичайному в Повноважному Послу України в Турецькій Республіці, Директору Департаменту Консульської служби МЗС України, Почесному консулу Народної Республіки Бангладеш у м. Києві. Крім цього, на виконання вказаних запитів, до Держаної прикордонної служби України надійшла відповідь від Почесного консула Народної Республіки Бангладеш, відповідно до якої Почесне консульство не наділене повноваженнями здійснювати заходи щодо ідентифікації громадян Бангладеш.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.11.2018 року ухвалено примусово видворити та затримати відповідача, з поміщенням його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме: з 20 год. 20 хв. 30 жовтня 2018 року.

30.01.2019 року відповідач був поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 необхідно продовжити з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, проте абзац другий резолютивної частини слід змінити з урахуванням наведеного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частинами 11-13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Отже, нормами чинного законодавства передбачено, що у випадку відсутності співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем вживались заходи з метою ідентифікації відповідача, що підтверджується листуванням з консульськими органами та посольствами, однак відповідна інформація щодо особи відповідача на момент звернення до суду з даним позовом не одержана.

Так, були надіслані запити Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ, Надзвичайному в Повноважному Послу України в Турецькій Республіці, Директору Департаменту Консульської служби МЗС України, Почесному консулу Народної Республіки Бангладеш у м. Києві.

Крім цього, за клопотанням позивача, судом долучена до матеріалів справи відповідь від Радника Почесного консула Народної Республіки Бангладеш (щодо ідентифікації громадян Бангладеш), відповідно до якої Почесне консульство не наділене повноваженнями здійснювати заходи щодо ідентифікації громадян Бангладеш та видачі їм, у тому числі, за зверненням правоохоронних органів України, паспортних або проїзних документів для повернення до країни походження.

Таким чином, наведені вище докази свідчать про те, що позивачем вживалися заходи для ідентифікації відповідача з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення та з огляду на наявність умов, передбачених частиною 13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд приходить до переконання про наявність належних правових підстав для продовження строку затримання відповідача.

Разом з тим, як слідує з позову та долучених до нього доказів, на підтвердження обґрунтування позовних вимог, позивач просить продовжити строк затримання громадянину Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України (с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області), на 6 (шість) місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Разом з тим, з резолютивної частини рішення суду слідує, що суд продовжив строк затримання відповідача з метою забезпечення видворення.

З урахуванням наведеного вище, абзац другий резолютивної частини рішення суду сліду змінити з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповнення або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, в частині зміни абзацу другого резолютивної частини з наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш Хуссен МД ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2019 року у справі №463/3183/19 змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини у наступній редакції: «Продовжити строк затримання громадянину Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України (с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області), на 6 (шість) місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. С. Затолочний
Повний текст постанови складено 16.05.2019р.