Справа № 580/860/19
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року справа № 580/860/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді: Паламаря П.Г.,

за участю: секретаря Трегулова Б.Л.,

представника відповідача Дмитрука В.Л. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника управління Укртрансбезпеки у Черкаській області Гаращенка Анатолія Михайловича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2019 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з адміністративним позовом до заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області Гаращенка Анатолія Михайловича (18007, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 223), в якому просить скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 034879.

03.05.2019 перейдено до розгляду справи в письмовому провадженні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 19.02.2019 отримав постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 034879. Позивач стверджує, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного: 05.02.2019 о 15:20 на а/д Київ-Одеса 210км+450м, під час здійснення державного контролю на автомобільному транспорті була проведена перевірка транспортного засобу марки DAF д.н. НОМЕР_1 , працівник Укртрансбезпеки під час перевірки документів передбачених статею 48 ЗУ«Про автомобільний транспорт» вказав що у мене відсутній протокол перевірки та адаптації тахографу до ТЗ. Позивач зазначає, що здійснює виключно внутрішні перевезення вантажу, а тому вказані документи є необов`язковими. Окрім цього посадові особи Укртрансбезпеки вийшли за межі своїх повноважень, оскільки підпунктом 4 пункту 5 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.02.2010 № 340 «Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів» визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті забезпечує здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення.

Позивач у судове засідання не прибув надавши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у поданому відзиві проти задоволення позову заперечував зазначивши, що при проведені рейдової перевірки 05.02.2019 посадові особи Управління Укртрансбезпеки в Черкаській області здійснили перевірку наявності у водія документів, які передбачені законодавством, зокрема, протоколу перевірки та адаптації тахографа. Оскільки вантажний автомобіль марки DAF д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , має повну масу більшу ніж 3,5 тони, то останній повинен обладнуватись діючим та повіреним тахографом. В свою чергу водій ОСОБА_1 під час перевірки 05.02.2019 не надав працівникам Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області протокол перевірки та адаптації тахографа, що є порушенням статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Таким чином до інших документів, передбачених законодавством, відноситься, зокрема, протокол перевірки та адаптації тахографа, наявність яких передбачена Інструкцією №385.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представника відповідача, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки DAF 95 XF380, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2 .

Відповідно до довіреності від 31.08.2018, посвідченої приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_3 І.М., ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_1 керувати, розпоряджатися (продавати, обміняти, оформити та підписати договір оренди, тощо) належним йому на підставі технічного паспорту (свідоцтва про реєстрацію ТЗ) НОМЕР_2 автомобілем марки DAF 95 XF380, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Управлінням Укртрансбезпеки в Черкаській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, за результатами якої складено акт №135186 від 05.02.2019, яким зафіксовано, що на автомобільній дорозі на Київ-Одеса 210км+450 м порушено вимоги Закону України Про автомобільний транспорт автомобіль марки DAF, номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 ЗУ Про автомобільний транспорт, а саме без протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

На підставі акту перевірки в.о. начальника управління Укртрансбезпеки в Черкаській області Гаращенком А.М. винесено постанову № 034870 від 19.02.2019, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 №3353-XII (далі - Закон №3353-XII) до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Статтею 1 Закону України Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 № 2344-III (далі ЗУ № 2344-III) визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ № 2344-III основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Статтею 34 ЗУ № 2344-III визначено, що автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів і забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Пунктом 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок №1567) встановлено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39, 48 Закону України Про автомобільний транспорт документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно- правових актів.

Частиною 2 ст. 18 Закону України Про автомобільний транспорт визначено, що контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року №340, (далі - Положення №340) дане Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку. Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Пунктом 6.1 розділу 6 Положення № 340 визначено, що Автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до пункту 6.3 Положення №340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Пунктом 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкція №385) передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв).

Відповідно до п. 3.5 Інструкції №385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Статтею 48 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III встановлено відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що штрафи накладаються виключно на автомобільного перевізника.

В контексті наведеного суд зазначає, що спірною постановою штраф застосований до позивача що здійснював перевезення транспортним засобом з порушенням вимог Закону України Про автомобільний транспорт.

Крім того, факт здійснення 05.02.2019 перевезень вантажу саме ОСОБА_1 вантажним транспортним засобом марки DAF 95 XF380, номерний знак НОМЕР_3 підтверджується товарно-транспортною накладною № 943175 від 05.02.2019.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами відповідача, що він при накладенні на позивача штрафу діяв у спосіб та у межах повноважень визначених Законами України та відповідними підзаконними актами .

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

В контексті перелічених положень Кодексу адміністративного судочинства України в ході судового розгляду спору відповідач довів належними та допустимими доказами правомірність застосування до позивача штрафу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що використовуючи владні, управлінські функції при вирішенні питання про притягнення до відповідальності позивача, відповідач діяв відповідно до вимог Закону, а тому суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що непідлягають задоволенню в повному обсязі.

Частина 2 ст. 139 КАС України визначає, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 139, 205, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар