Справа № 520/11727/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 р. Справа № 520/11727/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інститут тваринництва Національної академії аграрних наук України" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2019, суддя Єгупенко В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.02.2019 по справі № 520/11727/18

за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інститут тваринництва Національної академії аграрних наук України"

до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інститут тваринництва Національної академії аграрних наук України" (далі позивач, ДП "ДГ "Гонтарівка" ІТ НААН України") звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Харківській області (далі відповідач, ДФС України , ГУ ДФС у Харківській обл.), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2018.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що господарські взаємовідносини між ДП "ДГ "Гонтарівка" ІТ НААН України" та ПП "Євро Агро Дістріб`юшн" підтверджуються укладеним договором поставки, специфікаціями, сертифікатами якості, видатковими накладними, податковими накладними, платіжними дорученнями. Вказані документи містять відомості, які в повній мірі відображають суть господарських операцій, що відбулися між позивачем та контрагентом, який під час укладення 03.03.2016 договору поставки з позивачем був платником податків, реєстрацію було анульовано лише 18.12.2017. Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/4704/16-к провадження № 1-кп/201/195/2016 від 14.04.2016 не дає підстав стверджувати про те, що операції між позивачем та ПП "Євро Агро Дістріб`юшн" не відбувалися, відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2019 відкрито провадження по справі № 520/11727/18

19 квітня 2019 року на адресу суду від відповідача по справі надійшов відзив, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. В обгрунтування своєї позиції відповідач зазначив про те, що ПП "Євро Агро Дістріб`юшн", починаючи з квітня 2016 року по квітень 2017 року надавало звітність з нульовими показниками, що свідчить про відсутність господарської діяльності підприємства з квітня 2016 року. Позивачем не було надано ТТН щодо перевезення шроту в кількості 25,86 тон, тому на підставі п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючий орган має право вважати, що такі документи були відсутні у платника податків. Крім того, не підтверджений факт оплати по господарським операціям з контрагентом позивача, оскільки надані останнім платіжні доручення не мають необхідних реквізитів, відсутній штамп банку, виписки з банківських рахунків не надані. Актом про відмову у наданні позивачем інформаціїї підтверджується ненадання останнім витребуваних запитом ГУ ДФС в Харківській обл. документів. Відсутнє документальне підтвердження перебування посадової особи у відрядженні під час укладання договору від 03.03.2016 в м. Дніпропетровську.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Від представника позивача надійшло клопотання про відстрочення розгляду справи в зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні.

В зв`язку з тим, що до клопотання представника позивача не додано будь-яких підтверджуючих доказів, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до положень ч ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП "ДГ "Гонтарівка" ІТ НААН України" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо господарських взаємовідносин з контрагентом - постачальником ПП "Євро Агро Дістріб`юшн" (податковий номер 39192703) за березень 2016 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг) відповідно до затвердженого плану документальної позапланової виїзної перевірки, за результатами якої складено акт від 21.11.2018 № 4846/20-40-14-18-06/01203834 (далі Акт).

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Харківській обл. було прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.12.2018 № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 12922,83 грн., а саме за збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за період діяльності з 01.03.2016 по 31.03.2016.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх задоволення.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п. 198.1 статті 198 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України, визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно положень частин 1, 3 статті 9 вказаного Закону, бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизації інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

З огляду на наведені положення ПК України, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Колегія суддів зазначає, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/4704/16-к провадження № 1-кп/201/195/2016 від 14.04.2016 визнано винним директора ПП "Євро Агро Дістріб`юшн" ОСОБА_1 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України (далі КК Уркаїни), а саме, співучасть в формі пособництва по створенню суб`єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності.

Згідно вищезазначеного вироку, судом при розгляді кримінальної справи встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. ст. 81, 87, 89 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст.56, 62, 79, 80, 89 Господарського кодексу України (далі ГК України) та ст. ст. 8, 24 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003, у квітні 2014 року у невстановленому місці погодився на пропозицію невстановлених слідством осіб створити приватне підприємство ПП "Євро Агро Дістріб`юшн" (код за ), з метою прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб, не маючи при цьому наміру фактично здійснювати підприємницьку діяльність.

При цьому ОСОБА_1 з невстановленими слідством особами домовились про підписання останнім статутних та інших документів по реєстрації на його ім`я ПП "Євро Агро Дістріб`юшн", при цьому невстановлені особи повідомили ОСОБА_1 про те, що до діяльності вказаного підприємства він не буде мати ніякого відношення, а лише буде рахуватись власником, директором, контроль за фінансово-господарською діяльністю ПП "Євро Агро Дістріб`юшн" будуть здійснювати інші особи.

Посилання в апеляційній скарзі на підтвердження господарських взаємовідносин між ДП "ДГ "Гонтарівка" ІТ НААН України" та ПП "Євро Агро Дістріб`юшн" первинними документами колегія суддів вважає необгрунтованими з огляду на наступне.

На підтвредження реальності господарських операцій між ДП "ДГ "Гонтарівка" ІТ НААН України" та ПП "Євро Агро Дістріб`юшн" позивачем були надані до суду договір поставки № 3/03-7 від 03.03.2016, специфікації, сертифікати якості, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення.

Колегія суддів зазначає, що платіжні доручення, надані позивачем для підтвердження оплати на виконання умов договору поставки від 03.03.2016, не містять штампу банківської установи, а тому не можуть вважатися належним доказом здійснення розрахунків між сторонами.

Судовим розглядом встановлено, що первинні документи, надані позивачем в підтвердження господарських операцій, виписані ПП "Євро Агро Дістріб`юшн" та підписані директором ОСОБА_1 , фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, а тому дані документи не можуть вважатись належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів чи послуг.

Доводи апелянта про те, що вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/4704/16-к провадження № 1-кп/201/195/2016 від 14.04.2016 не дає підстав стверджувати про те, що операції між позивачем та ПП "Євро Агро Дістріб`юшн" не відбувалися, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 01.12.2015 по справі №826/15034/14, Верховного Суду від 20.06.2018 по справі № 818/4137/13-а.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інститут тваринництва Національної академії аграрних наук України" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року по справі № 520/11727/18 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Постанова складена в повному обсязі 17.05.2019