Справа № 643/1256/19
Суддя: Харченко А. М.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1256/19

Провадження № 2-а/643/102/19

17.05.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Харченко А.М.,

за участю секретаря - Горборукової М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Сасько Вікторії Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії НК № 499985 від 20 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.3 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., посилаючись на те, що 20.01.2019 року він отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 499985, складеного на водія автомобілю MERCEDES-BENS, д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , за порушення правил дорожнього руху України п.12.4., а саме 20.01.2019 року о 14:05 год. в Полтавська обл., Полтавський район, село Циганське, вул. Київська, 57, керуючи даним транспортним засобом зі швидкістю 152 км на годину, чим порушив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті, чим порушив п.12.4 ПДР України, за ознаками правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до штрафу у розмірі 510 грн. Протокол по вказаному порушенню не складався. Зазначає, що він не порушував ПДД, у тому числі і п.12.4, 20.01.2019 року, з винесеною постановою не погоджується, вважає її такою, яка не відповідає дійсним обставинам та складеною за відсутності належних доказів. Підтверджує, що дійсно був зупинений 20.01.2019 року працівниками поліції, начебто в зв`язку з порушенням ним п.12.4 ПДР України. В тім, з вказаним фактом не погоджується, п.12.4 ПДРУ не порушував. Доказів, як б свідчили про порушення ним вказаного пункту ПДР України йому інспектором поліції Сасько В .В. при складанні постанови не пред`явлено. Крім того, такі докази відсутні і в постанові серії НК № 499985. Його автомобіль не обладнано відеореєстратором, а тому надати суду відеодоказ не має можливості, та відповідно до вимог КАС України і не зобов`язаний. Щодо зазначених в постанові доказів, а саме: відео з бодікамери ВІ0048, фото з TRVCAM, стверджує, що відео з бодікамери не може слугувати підставою та належним доказом фіксації порушення швидкісного руху автомобілю, оскільки остання не має технічної можливості. Щодо фото з TRVCAM, то вказане не зрозуміле, оскільки вказане фото Сасько В.В. не пред`являла, копія йому не надана. По-друге, вказаний прилад в постанові не ідентифікований, відсутній його серійний номер, а назва зазначена не вірно, оскільки такого приладу не має в реєстрі сертифікованих засобів вимірювальної техніки, а тому не є належним доказом. За таких обставин вважає, що вказане в постанові правопорушення він не вчиняв, жодних правил дорожнього руху не порушував, в зв`язку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, що є підставою для скасування постанови серії ЕАВ № 667841. При цьому дії відповідача були незаконними також і з наступних підстав. Вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із функцією фото - та відеофіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі. Окрім того, вважає, що відповідачем винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням його прав та правових гарантій. Постанову винесено «на місці вчинення правопорушення», просто на дорозі, та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено. За таких умов він не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо. Крім того, додає, що нескладання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало йому можливості навіть ніяким чином висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде, окрім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. Ніякого пояснення відповідачем у нього не відбиралося. У оскаржуваній постанові ніяким чином його пояснення або незгода із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення не відображені. Відтак, грубі порушення вимог ст.268 КпАП України щодо нього при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем є очевидними.

25.02.2019 року від відповідача - інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Сасько В.В. до суду надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому вона просила прийняти рішення по справі, яким повністю відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оцінюючи в сукупності обставини, на яких ґрунтуються вимоги та доводи, якими вони підтверджуються, позов є безпідставним та необґрунтованим, тому вона повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Під час несення служби в с. Циганське, Полтавського р-ну, Полтавської області (в межах автодороги Київ - Харків - Довжанський) 20.01.2019 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС0008000) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 152 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 102 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Інспектор патрульної поліції підійшла до водія, яким виявився ОСОБА_1 належним чином представилася, пояснила суть правопорушення. Після цього попросила пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу інспектора та надав запитувані документи для перевірки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. За результатом розгляду справи винесено постанову за ч. 3 ст. 122 КУпАП, якою накладено стягнення в розмірі 510 грн., відповідно до санкції статті. До постанови в якості доказу долучено фото, відзняте за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС0008000), на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, швидкість з якою він рухався, максимальну допустиму швидкість, місце вчинення правопорушення. Відповідно до пункту 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Дорожній знак 5.70. «Фото-, відео фіксування порушень ПДР». Інформує про можливість здійснення контролю за порушенням ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено її копію. Щодо правомірності притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності та правові підстави застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У 3197-12. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/111923, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25.09.2018 року та чинного до 25.09.2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТгиСАМ LTI 20/20 № ТС000800, є придатним до застосування. Відповідно до п. 2 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, ч.ч. 1, 2, 3 і 5 ст. 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Також відповідно до ч. 2 cm. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У таких випадках, відповідно до ч. 4 cm. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Отже, посилання позивача щодо неправомірності проведення розгляду справи на місці вчинення правопорушення та порушення цим прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є необґрунтованими та такими що суперечать чинному законодавству. До постанови додається відеозапис з нагрудного відеореєстратора, на якому зафіксована процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, нею в повній мірі було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279, 280 КУпАП, було з`ясовано чи вчинено правопорушення, чи підлягає ОСОБА_1 . адміністративній відповідальності. Зміст оскаржуваної постанови повністю відповідає вказаним вимогам, усі обов`язкові реквізити вказані, всі графи постанови заповнені. Постанова винесена на офіційному бланкові утвердженого зразка. Тому посилання позивача на невідповідність змісту постанови вимогам чинного законодавства є необґрунтованими. Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

06.05.2019 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про недопустимість та належність доказів, в якій зазначив, що відповідно до відзиву відповідач заперечує проти позовних вимог та надає певні копії документів та відеозапис, як докази. Втім вказані докази не спростовують наведені позивачем обставини. Згідно з вимогами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Так, позивач фактично вказує та наполягає, що відповідач при ухваленні оскаржуваного рішення керувався виключно такими доказами, оскільки саме вони зазначені в постанові як докази, що додаються, відео з боді камери ВІ0048; фото з TRVCAM. Відповідно до відзиву надані докази на підтвердження справності та законності використання (висновки, сертифікати, свідоцтва) TruCам LTI 20/20 №ТС000800. Втім вказаний тип засобу відсутній в постанові, оскільки в постанові зазначений TruCам. Крім цих документів, до відзиву наданий диск з відеозаписами. При цьому, які саме відеозаписи надані з додатку до відзиву встановити не можливо. Щодо наявності на вказаному диску фото з TruCам взагалі не міститься посилання. Щодо фактичних обставин відео на диску продивитися не можливо. З тексту підписаного файлу також не можливо встановити, яке з трьох відео, саме відео з бодікамери ВІ 0048. Більш того, в матеріалах справи взагалі відсутні докази закріплення вказаної камери за Сасько В.В . На диску відкривається лише фото, з якого не можливо встановити координати приладу, який зробив знімок. Факт зазначення місця не відповідає технічним характеристикам наданим відповідачем. Також не містяться і відомості типу приладу за допомогою якого зроблений знімок. Вказані дані, що знімок зроблений прибором, який має серію ТС000800, втім вказаний доказ не зазначено в постанові. За таких обставин, враховуюче вищенаведене, документи надані відповідачем не містять належних і допустимих доказів про факт вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР України та ч.3 ст.122 КУпАП. На підставі наведеного, просив суд визнати докази, які містяться на відеодиску недопустимими та неналежними.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.01.2019 року о 14.05 год., керуючи автомобілем «Mercedes - Benz», номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Київська, 57, в с. Циганське Полтавського району Полтавської області, рухався зі швидкістю 152 км/год., чим порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 102 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС0008000), чим порушив п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 499985 від 20.01.2019 року, складеною 20.01.2019 року інспектором роти № 4 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Сасько В.В. (а.с. 25), відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів інспекторів патрульної поліції, які суд визнає належними та допустимими доказами (а.с. 27).

Сама по собі незгода позивача ОСОБА_1 зі складеною відносно нього постановою у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути правовою підставою для її скасування.

Враховуючи вищенаведене у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Сасько В.В. про скасування постанови постанову серії НК № 499985 від 20 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.3 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 11, 86, 160, 161, 163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Сасько Вікторії Вікторівни про скасування постанови серії НК № 499985 від 20 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.3 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання копії постанови з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Суддя Харченко А.М.