Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Провадження № ЗД/380/7/19
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

17 травня 2019 року м. Львів

13 год. 46. хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Кушика Й.-Д., без повідомлення учасників справи, розглянув у відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, заступника голови районної адміністрації з соціально-економічних та гуманітарних питань О.Струмеляк, начальник відділу з соціально-економічного розвитку Н.Петрівської, провідного спеціаліста відділу соціально-економічного розвитку В. Щерби, головного спеціаліста юридичного відділу О.Наконечного, головного спеціаліста відділу комунального господарства П.Гуменюк, -

у с т а н о в и в:

16.05.2019.за вх. № 16958 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачам: Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, заступника голови районної адміністрації з соціально-економічних та гуманітарних питань О.Струмеляк, начальник відділу з соціально-економічного розвитку Н.Петрівської, провідного спеціаліста відділу соціально-економічного розвитку В. Щерби, головного спеціаліста юридичного відділу О.Наконечного, головного спеціаліста відділу комунального господарства П.Гуменюк, - вчиняти дії щодо демонтажу літнього майданчика на вул. Є. Коновальця - Житомирській; зупинення дії Акта № 1 про демонтаж літнього майданчика від 10.05.2019.

В обґрунтування цієї заяви зазначено, що 15.05.2019 на адресу позивача надійшов лист №35-вих-4237 від 11.05.2019. Лист оформлений на бланку Франківської районної адміністрації Львівської міської ради (Відповідач 1) та підписаний Заступником голови районної адміністрації з соціально-економічних та гуманітарних питань О. Струмеляк (Відповідач 2). Відповідач 2, посилаючись на ухвалу Львівської міської ради від 15.09.2016 № 1024 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 05.03.2009 № 2452», зобов`язує заявницю демонтувати конструкцію літнього майданчика у термін до 18.05.2019, а у випадку невиконання цієї вимоги - конструкцію буде демонтовано.

До даного листа долучено Акт № 1 про демонтаж літнього майданчика від 10.05.2019, який підписаний відповідачами 2,3, 4, 5, 6, за яким випадку його невиконання відкритий літній майданчик, буде демонтовано відповідно до ухвали Львівської міської ради № 1024 від 15.09.2016 з покладанням на заявницю витрат, пов`язаних з його демонтажем та зберіганням. Акт складено комісією у складі, затвердженому розпорядженням Франківської районної адміністрації від 07.10.2016 за № 531».

Однак таке розпорядження заявниці не надіслано.

Заявниця про такі дії відповідачів дізналась лише після отримання поштової кореспонденції 15.05.2019.

Заявниця зазначає, що ухвалою за № 2452 від 05.03.2009 «Про затвердження Порядку отримання паспортів відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об`єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності» (враховуючи ухвалу за № 1024 від 15.09.2016 та зміни на теперішній час), затверджено Порядок отримання паспортів відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об`єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності (надалі - Порядок). У п. 6 Порядку «Підстави та порядок здійснення демонтажу літніх майданчиків» зазначається, що рішення про примусовий демонтаж приймає комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління за відповідною процедурою та формою.

Таким чином, з позиції заявниці, відповідачі явно діють з перевищенням повноважень.

Також зазначила, що 05.10.2018 Франківський відділ державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області державний виконавець Бонковська Д. О., Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 57329673, відкрила виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області за № 914/2689/16 від 11.12.2017, якою зобов`язано заявницю демонтувати дерев`яні павільйони площами 80,50 кв.м та 17,00 кв.м. та літні майданчики 17,80 кв.м. та 115,00 кв.м. в парковій зоні на вул. Є.Коновальця - вул. Житомирський у м. Львові. Відповідач 1 знає про цю постанову.

Заявниця вважає, що Відповідачі діють також з перевищенням повноважень, підміняючи суд, його рішення та наказ, підміняючи повноваження державного виконавця.

Таким чином, є всі наявні ознаки протиправності дій та рішень відповідачів.

Виходячи з вимог відповідачів та їхніх дій, незаконний демонтаж об`єкта може відбутися у будь-який час, а також враховуючи, що ФОП ОСОБА_1 потрібно підготувати позовну заяву за вимогами КАС України, заявниця прийняла рішення про те, що у першу чергу, їй потрібно подати заяву про забезпечення позову.

Вирішуючи заяву про забезпечення доказів, суд зазначає таке.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За приписами ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина 2 ст. 151 КАС України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Статтею 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За змістом акта № 1 від 10.05.2019 особами, які входять до складу комісії Франківської районної адміністрації здійснено обстеження відкритого літнього майданчика, розміщеного за адресою, вул. Є . Коновальця - Житомирська без відповідних дозвільних документів у термін до 18.05.2019.

Разом з тим, заявницею у жодний спосіб не підтверджено того факту, що вказаний майданчик, є тим, щодо якого у тому числі, Господарським судом Львівської області видано наказ № 914/2689/16 та у подальшому відкрито ВП №57329673.

Суд зазначає, що заявниця у заяві про забезпечення позову не обґрунтовує необхідності вжиття заходу забезпечення позову саме шляхом зупинення дії акта та не обґрунтовує необхідності вжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти певні дії.

Заявниця звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії акта № 1 від 10.05.2019 та заборони відповідачам вчиняти дії щодо його демонтажу, фактично просить суд продовжити строк функціонування відповідного літнього майданчику.

Разом з тим, із поданої заяви про забезпечення позову не з`ясовано підстав для вжиття таких заходів, а лише вказано на протиправність дій та рішень відповідачів, не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Судом такі підстави також не встановлені.

Більш того, суд до доводів заявника, викладених у заяві про забезпечення позову ставиться критично, оскільки оцінку вказаним діям і рішенням відповідачів можливо буде надано за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Водночас, суд вбачає за необхідне наголосити на тому, що порушене право заявниці буде відновлено з моменту його порушення, якщо таке буде судом встановлено при розгляді справи по суті.

Таким чином, подана заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підтвердженою жодними доказами, а вжиттям такого заходу забезпечення позову фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, без встановлення будь-яких обставин, дослідження доказів у судовому засіданні, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 150, 153, 154, 243, 248, пп.15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, заступника голови районної адміністрації з соціально-економічних та гуманітарних питань О.Струмеляк, начальник відділу з соціально-економічного розвитку Н.Петрівської, провідного спеціаліста відділу соціально-економічного розвитку В. Щерби, головного спеціаліста юридичного відділу О.Наконечного, головного спеціаліста відділу комунального господарства П.Гуменюк, шляхом заборони відповідачам вчиняти дії щодо демонтажу літнього майданчика на вул. Є . Коновальця- Житомирській; зупинення дії Акта № 1 про демонтаж літнього майданчика від 10.05.2019, - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Качур Р.П.