Справа № 2140/1492/18
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 р. Категорія 6.2.1 м.ОдесаСправа № 2140/1492/18
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

час і місце ухвалення: 11:23, м. Херсон

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Потапчука В.О. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
Представник позивачаКовальчук І.М. (ордер, адвокат)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Пятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області на Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року по справі за позовом Свято-Григорівського Бізюків чоловічого монастиря до Червономаяцької сільської ради Бериславського району, Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області про скасування рішення № 457 від 21.08.2015 року, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Червономаяцької сільської ради Бериславського району, Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області про скасування рішення № 457 від 21.08.2015 року, мотивуючи його тим, що Червономаяцькою сільською радою Бериславського району скасовано рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення п'ятдесят першої сесії шостого скликання Червономаяцької сільської ради Бериславського району від 21.08.2015 року № 457 «Про скасування рішення № 169 від 21.11.2012".

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Новорайська сільська рада Бериславського району Херсонської області подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що рішення № 169 від 21.11.2012 року на момент прийняття оскаржуваного рішення не було виконано оскільки роботи із землеустрою вважаються виконаними в момент затвердження проекту документації із землеустрою відповідним органом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення дев'ятнадцятої сесії шостого скликання Червономаяцької сільської ради Бериславського району Херсонської області "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо складання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою" від 21.11.2012 року № 169 вирішено дати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо складання державного акту на право постійного користування земельними ділянками загальною площею орієнтовно 7,6 га. Архімандріду Свято-Григорівського Бізюкового чоловічого монастиря, Феодосію, розробити проект землеустрою щодо складання державного акту на право постійного користування земельними ділянками в землевпорядній організації та після погодження з відповідними службами надати на затвердження сесії сільської ради.

На виконання зазначеного рішення позивач замовив та розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Свято - Григорівському Бізюковому чоловічому монастирю загальною площею 7,4266 га для розміщення житлових і нежитлових будівель і споруд монастиря площею 7,0366 га по вул. Центральна, 3 та для розміщення трьох погребів для фільтрування води площею 0,1200 га по вул. Водонапірна, 5 с. Червоний Маяк Бериславського району Херсонської області.

Проект на стадії розробки було погоджено сільською радою, що підтверджується підписами сільського голови Вороного О.О. та спеціаліста з питань землевпорядкування Шейко С.Д. та печатками сільської ради на акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Також, проект було погоджено сектором містобудування та архітектури Бериславської районної державної адміністрації відповідно до висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування від 28.04.2015 року № 101/15 та Відділом Держземагентства у Бериславському районі відповідно до висновку щодо погодження документації із землеустрою від 28.04.2015 року № 01-43/14-468.

21.08.2015 року рішенням п'ятдесят першої сесії шостого скликання Червономаяської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 457 вирішено скасувати рішення № 169 від 21.11.2012 року дев'ятнадцятої сесії шостого скликання, як таке, що прийнято під натиском та не відповідає інтересам громади.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення п'ятдесят першої сесії шостого скликання Червономаяцької сільської ради Бериславського району від 21.08.2015 року № 457 «Про скасування рішення № 169 від 21.11.2012" є протиправним, а тому наявні підстави для задоволення позову. Колегія суддів погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас у ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у ст. 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 280/97-ВР від 21.05.1997 року, за якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з приписами ч. 1, 3, 4 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад входить вирішення відповідно до закону питань з врегулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону № 280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009р. №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) встановлено, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на певній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення і скасування. Зі змісту ч.2 ст.144 Конституції України та ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів невідповідності законам України визнаються незаконними у судовому порядку. Однак, Конституційним Судом вказано, що це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою змінити або скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності законам України). Органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, змінювати їх у випадках, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних інтересів і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Отже, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

У той же час, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Такі рішення можуть бути скасовані або змінені в судовому порядку.

Реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема: відсутність факту виконання рішення, що скасовується; відсутність факту виникнення правовідносин, пов'язаних з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб'єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 521/17710/15-а, від 22 січня 2019 року у справі № 371/957/16-а та від 17.07.2018 року справа № 523/10424/15-а.

Отже, приймаючи рішення від 21.11.2012 року № 169 Червономаяцька сільська рада Бериславського району Херсонської області вирішила дати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо складання державного акту на право постійного користування земельними ділянками загальною площею орієнтовно 7,6 га. Архімандріду Свято-Григорівського Бізюкового чоловічого монастиря, Феодосію та у останнього виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних та охоронюваних законом інтересів, і він, як суб'єкт цих правовідносин, не надавав згоди на їх зміну чи припинення.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що проект землеустрою наданий позивачем мав суттєві недоліки, що в будь-якому випадку унеможливлюють його затвердження, оскільки у відповідача були відсутні правові підстави для скасування прийнятого ним раніше рішення, у зв'язку з чим оскаржуване рішення 21.08.2015 року прийняте не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо складання державного акту на право постійного користування земельними ділянками є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог чинного законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення.

При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо складання державного акту на право постійного користування земельними ділянками не означає прийняття позитивного рішення з цього питання, оскільки процес передачі земельної ділянки є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Свято-Григорівського Бізюків чоловічого монастиря про скасування рішення № 457 від 21.08.2015 року належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області, - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року по справі № 2140/1492/18, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено 15 травня 2019 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.