Справа № 0340/1658/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/4028/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року, головуючий суддя - Димарчук Т.М., ухвалене о 10:47 год. у м. Луцьку, повний текст якого складено 22.10.2018 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання дій щодо відмови протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ Держгеокадастру у Волинській області, в якому просив визнати протиправними дії щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області; зобов'язати повторно розглянути клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідач протиправно відмовив у наданні вказаного дозволу, оскільки законодавством встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні останнього, а наведені відповідачем підстави не передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, з огляду на що просить визнати такі дії відповідача протиправними та зобов'язати повторно розглянути його клопотання.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Волинській області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області; зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області та прийняти рішення на підставі повноважень, у межах та у спосіб визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУ Держгеокадастру у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідачем правомірно та обґрунтовано не надано позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області, на підставі поданої ним заяви, оскільки відповідно до п. 1 доручення Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України обов'язкове є направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржене рішення суду незаконним та протиправним та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій від 28.04.2016 року НОМЕР_1 (а.с. 10).

01.06.2018 року позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка знаходиться на території Мервинської сільської ради Горохівського району в межах норм безоплатної приватизації (а.с. 41).

27.06.2018 року відповідач листом за вих.№М-1707/0/95-18 повідомив позивача про те, що на запит ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 05.06.2018 року за №18-3-0.32-3915/2-18 щодо висловлення позиції стосовно можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, Мервинською сільською радою Горохівського району надіслано лист від 13.06.2018 року №125/1.11/2-18, про заперечення стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки на території сільської ради відсутні вільні земельні ділянки.

Також, у даному листі в порядку інформування повідомлено, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року №898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції земельними ділянками" ГУ Держгеокадастру у Волинській області проведена робота по обстеженню земельних ділянок на їх придатність для садівництва, ведення особистого селянського господарства та проведено резервування земельних ділянок для учасників АТО. Перелік земельних ділянок, які зарезервовані для передачі у власність учасникам бойових дій та членам сімей загиблих військовослужбовців є відкритим. Інформацію про зарезервовані земельні ділянки для учасників бойових дій, які можуть бути надані, в розрізі сільських рад, можна отримати з офіційного сайту ГУ Держгеокадастру у Волинській області. Також повідомлено, що бажана для відведення у власність земельна ділянка не зарезервована для передачі у власність учасникам АТО (а.с. 9).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження Кабінету Міністрів України не є нормативно-правовим актом, не має вищої юридичної сили ніж ЗК України, при цьому не передбачає підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність у зв'язку із не резервуванням земельної ділянки у власність учасникам АТО та членам їх сімей.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Так, повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб'єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.08.2018 року у справі №806/2732/17.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи в оскарженому рішенні, яке оформлено листом ГУ Держгеокадастру, питання по суті заявленого клопотання вирішено не було, зокрема, за результатами його розгляду не надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою або мотивованої відмови у його наданні з підстав, визначених частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відмовляючи у розгляді клопотання та наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, посилаючись на лист Мервинської сільської ради Горохівського району Волинської області, відповідач вийшов за межі, наданих Земельним кодексом України, повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року у справі №0340/1658/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді М. А. Пліш
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 08.05.2019 року.