Справа № 160/8039/18
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2019 року

м. Дніпро

справа № 160/8039/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року (суддя Горбалінський В.В.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Трест реконструкції та розвитку»

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Трест реконструкції та розвитку», в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН1709/24/АВ/ТД-ФС/633 від 25.10.2018.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що посадовою особою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Трест Реконструкції та розвитку», за результатами якого складено Акт № ДН1709/24/АВ від 10.10.2018, в якому зафіксовано порушення з боку позивача ч. 1 ст. 21, ч.ч. 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме, допуск до роботи працівників без оформлення трудових договорів.

На підставі вказаного Акту винесено припис від 17.10.2018 № ДН1709/24/АВ/П про усунення виявлених порушень.

ТОВ «Проектно-будівельна компанія «Трест Реконструкції та розвитку» направило на адресу відповідача лист від 23.10.2018 вих. № 23/10-18, яким повідомило, що вказані в приписі особи працювали на умовах договорів цивільно-правового характеру та були залучені для виконання окремих (локальних) та короткострокових робіт з отримання конкретного кінцевого результату.

На підставі Акту № ДН1709/24/АВ першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 25.10.2018 прийнято постанову № ДН1709/24/АВ/ТД-ФС/663 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Трест Реконструкції та розвитку» штрафу у розмірі 1675350,00 грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Вказаним порядком визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.

Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Під час проведення інспекційного відвідування об'єкт відвідування має право: подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Судом першої інстанції вірно встановлено, матеріалами справи підтверджується, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Трест реконструкції та розвитку» у період з листопада по грудень 2017 року було укладено 15 цивільно-правових договорів з окремими фізичними особами.

Договори є типовими та визначають наступні умови. Замовник доручає, а Виконавці виконують певні роботи на свій ризик, самостійно організують виконання роботи, не підпадають під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не мають права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленим народженням та похованням. Замовник забезпечує Виконавців усім необхідним для виконання роботи, передбаченої цими договорами, зобов'язаний своєчасно прийняти та оплатити виконану Виконавцями роботу. Вартість виконаних робіт, передбачених даним Договором, визначається з фактичного об'єму виконаних Виконавцями та прийнятих Замовником робіт, згідно з підписаним Актом прийому-передачі виконаних робіт.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що у даному випадку передбачена періодичність надання послуг виконавцем, без фіксації конкретного графіку роботи з погодинною організацією праці, з обліком робочого часу та необхідністю дотримання виконавцем певного трудового розпорядку. Оплата наданих послуг проводилась саме по факту наданих конкретних послуг за актами виконаних робіт та кошторисними розрахунками (містяться у матеріалах справи), а не за сам процес виконання трудових обов'язків протягом трудового дня. Також суд зауважив, що у разі надання послуг не на підставі трудового договору, а відповідно до договору про надання послуг (цивільно-правового договору), трудові відносини не виникають.

Проте суд апеляційної інстанції вважає вказаний висновок суду першої інстанції помилковим.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Статтею 23 КЗпПУ визначено, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що основною ознакою, яка відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами. Крім того, предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання стороною правочину визначеного обсягу робіт.

З укладених цивільно-правових договорів між позивачем та рядом фізичних осіб, копії яких містяться в матеріалах справи, вбачається, що предметом договору є виконання будівельних робіт на об'єкті - житловий будинок по АДРЕСА_1 , тобто предметом таких договорів є процес праці, а не її кінцевий результат.

В договорах не зазначається, який результат роботи повинен передати виконавець замовнику, не визначено переліку завдань роботи, її обсягу, видів тощо.

Крім того, акти здавання-приймання робіт, укладені за вказаними договорами, містять лише інформацію про виконання будівельних робі на об'єкті та вартість таких робіт.

Надані позивачем після закінчення інспекційного відвідування кошторисні розрахунки вартості виконаних робіт не спростовують характер правовідносин між позивачем та працівниками. Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що такі документи не були надані в ході інспекційного відвідування, що ставить під сумнів їх наявність на момент проведення контрольного заходу, адже підконтрольна установа зобов'язана подати всі наявні на підприємстві документи, пов'язані з предметом контролю.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що договори, укладені позивачем з фізичними особами, мають ознаки трудових.

Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач наказів про прийом на роботу будівельників, особових карток працівників, книги обліку руху трудових книжок, відомостей нарахування та виплати заробітної плати, повідомлень ДФС про прийом на роботу працівників, табелів обліку робочого часу не оформлював.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивачем не дотримано вимог статті 24 КЗпПУ в частині обов'язкового укладання трудових договорів у письмовій формі з особами: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , шляхом укладення трудового договору (контракту), або видання наказу, або розпорядження та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому постанова Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН1709/24/АВ/ТД-ФС/633 від 25.10.2018 є обґрунтованою та правомірною.

Такий висновок суду апеляційної інстанції додатково ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 04.07.2018 у справі № 820/1432/17.

Судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, що тягне за собою її скасування із прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року в адміністративній справі № 160/8039/18 скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Трест реконструкції та розвитку» відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 14 травня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 14 травня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров