Справа № 753/19417/18
Суддя: Заставенко М. О.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/33/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. Дарницького районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Долі М.А.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 УПП в Хмельницькій області ДПП Харченка Богдана Олександровича, третя особа Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії НК № 289431 від 24.09.2018 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Свої вимоги мотивував тим, що постановою в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК № 289431 від 24.09.2018 року інспектором поліції позивача незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 426 грн.

Як зазначає позивач, 24.09.2018 року він, керуючи автомобілем "Сузукі Гранд Вітара", державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по автошляху Н03 Чернівці-Житомир, на 199 км. був зупинений інспектором патрульної поліції на тій підставі, що він ніби то здійснив обгін на перехресті після чого виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

З винесеною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною, винесеною з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.11.2018 року відкрито провадження у вищевказаній справі та визначено розглядати справу за правилами ст. 286 КАС України з повідомленням учасників справи. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи Департамент патрульної поліції.

В судовому засіданні позивач підтримав поданий позов, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позові та поданій до суду 04.12.2018 року відповіді на відзив.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду відзив, в якому зазначив про те, що він правомірно прийшов до висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та виніс постанову, оскільки володів беззаперечними доказами вини водія.

Представник третьої особи також у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з будь якими заявами до суду не зверталися.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши DVD-R диск із відеозаписом фіксації події та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до постанови серії НК № 289431 від 24.09.2018 року, винесеної інспектором роти 4 батальйону УПП в Хмельницькій області Харченко Б.О., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 14.6 а) ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 426 грн.

Згідно зі змістом оскаржуваної постанови, 24.09.2018 року о 19-20 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Сузукі Гранд Вітара", державний номерний знак НОМЕР_1 , на 199 км. автодороги Чернівці-Житомир, здійснив обгін на перехресті.

Так, диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть.

Згідно п. 14.6 а) ПДР України, обгін заборонено на перехресті.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

З наданого до суду DVD-R диску із відеозаписом фіксації події, який був переглянутий судом, вбачається відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил проїзду перехрестя.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч.4 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 268 - 270, 272, 286, адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 УПП в Хмельницькій області ДПП Харченка Богдана Олександровича, третя особа Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 289431 від 24.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Заставенко М.О.