Справа № 326/385/19
Суддя: Стріжакова Т. В.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №326/385/19
Провадження № 2-а/326/3/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого Стріжакової Т.В.

при секретареві Філанової В.І.

за участю: представника позивача Єременка Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Приморську Запорізької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до інспектора роти батальйону УПП в м.Кропивницькому ДПП в Кіровоградській області Гордієнка Олександра Валерійовича про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти батальйону УПП в м.Кропивницькому ДПП в Кіровоградській області. Свої вимоги мотивував тим, що 04.03.2019 поштовим відправленням він отримав постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №689466 від 24.02.2019, складену інспектором роти батальйону УПП в місті Кролівницькому ДПП в Кіровоградській області відносно нього за порушення вимог п. 31.4.7 п. «е» Правил дорожнього руху України та скоєння правопорушення, яке полягало у здійсненні руху на транспортному засобі, у якого відсутній грязезахисний фартух і бризковик. Постановою на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

З постановою він не згоден, вважає її такою, що не відповідає чинному законодавству, складеною з істотнім порушенням його прав, виходячи з наступного.

В порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, посадовою особою, що склала постанову, не дотримано низки обов'язків, зокрема поліцейським його не було ознайомлено зі змістом ст.268, 289 КУпАП та ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, про таке ознайомлення відсутня відмітка в постанові.

Сама постанова не відповідає встановленому у Додатку №5 зразку до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (пункт 5 розділу IV).

В ході розгляду справи посадовою особою не встановлено відомостей відносно нього, оскільки розгляд справи проводився без його участі. Не встановлено його майновий стан, наявність осіб на утриманні та інше. Порушено процедуру розгляду адміністративної справи, передбачену ст.ст.45,276,283 КУпАП, а саме: справу розглянуто на місці зупинки транспортного засобу, без його участі, що позбавило його можливості скористатись своїми правами та повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи. За п.10 розділу IV Інструкції при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема у графах: 1) «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім'я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (без скорочень); 2) «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів справи; 3) «ураховуючи, що гр-нин(ка)» - прізвище та ініціали правопорушника; 4) «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з зазначенням обставин, що пом'якшують чи обтяжують (ст.34,35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення.

При складанні постанови відповідачем допущено скорочення своєї посади; найменування органу, в якому він працює, зазначено не повністю та нерозбірливо. У графі «постановив» не зазначено обставин, які пом'якшують або обтяжують відповідальність, бланк постанови не відповідає встановленому зразку. У графі №8 постанови від 21.12.2018 вказано, що доданий відеозапис ВА 00008. При цьому не зазначено прилад, на який здійснювався відеозапис. Предметом оскарження за цими правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Викликає сумнів наявність у інспектора підстав для прийняття вказаної постанови за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності регулюється КУпАП та можливо лише у при своєчасному сповіщення особи про місце і час розгляду справи, при відсутності клопотання про відкладення розгляду справи. Ці положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту. Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи належать до різних стадій адміністративного провадження.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 276 КУпАП дав офіційне тлумачення цій нормі, вказавши, що положення ч.1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В мотивувальній частині рішення Конституційний Суд України зазначив, що у ч.ч.1,2 ст.258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. До цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: вимог пожежної безпеки в лісах (с.77); правил полювання (ч.1 ст.85); правил рибальства (ч.3 ст.85); правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (ст.107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (ч.3 ст.109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (ч.3 ст.116-2); провезення ручної поклажі понад установлені норми і неоплаченого багажу (ст.134); безквитковий проїзд (ст.135); прояв неповаги до суду (ст.185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у цих випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Тому всі інші види правопорушень, в тому числі передбачені ст.121 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

У пункті 2.4 Рішення вказано, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст.ст.258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч.1 ст.276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Спірна постанова інспектором поліції винесена відразу ж безпосередньо на місці, тобто з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП. зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку.

На підтвердження встановленого в постанові вчиненого позивачем адміністративного правопорушення доказів щодо порушення п.31.4.7 «е» Правил дорожнього руху України, передбачених ст.121 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, окрім адміністративного протоколу, відповідачем під час винесення вказаної постанови, на його вимогу надано не було.

За приписами п.31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п.п.31.4.7 підпункт «е» - відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики; п.п.31.5. ПДР України передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п.31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.п.9.9 і 9.11 цих Правил.

Працівнику поліції він пояснив, що грязезахисний фартух та бризковик від транспортного засобу відірвало при вибуху колеса при потраплянні колеса автомобіля в яму на дорожньому полотні, на ділянці дороги між населеними пунктами. Та він у відповідно до ПДР України, оскільки грязезахісний фартух із закріпленим на ньому бризковиком не можливо було закріпити на автомобілі через його істотне пошкодження, рухався якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.п.9.9 і 9.1 і ПДР України.

Копію постанови від 24.02.2019 йому не надавали, відсутні відповідні позначки в копії постанови, яку він отримав 04.03.2019, що є поважною причиною пропуску строку на оскарження.

Просить: 1) поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №689466 від 24.02.2019; 2) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №689466 від 24.02.2019; 3) закрити провадження по адміністративній справі у відношенні нього за ч. 1 ст.121 КУпАП (а.с.1-3).

Ухвалою суду від 18.03.2019 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам роз'яснені положення КАС, у тому числі відповідачу роз'яснено право подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, на яких він ґрунтується, роз'яснено, що у разі ненадання ним відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами (а.с.13,14).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, не з'явився, направив для участі у справі свого представника.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 вточнив прізвище відповідача - Гордієнко Олександр Валерійович , пояснивши, що у постанові воно зазначено не розбірливо. Він дав пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково вказав, що згідно з ч.2 ст.77 КАС в даній справі доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач не надав суду доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів тощо, не зазначає про них він у відзиві.

Поза увагою відповідача залишився п.п.31.5 ПДР України, яким передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п.31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Позивач поліцейському пояснив що грязезахісний фартух та бризковик від транспортного засобу відірвало при вибуху колеса, яке вибухнуло при потраплянні колеса автомобіля в яму на дорожньому полотні на ділянці дороги між населеними пунктами. В зв'язку з неможливістю вжити заходів для усунення несправностей, оскільки грязезахісний фартух із закріпленим на ньому бризковиком не можливо було закріпити на автомобілі через його істотне пошкодження, позивач рухався якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 Правил дорожнього руху України.

Щодо наданого відповідачем відеозапису, то на ньому не зафіксоване саме правопорушення, за яке позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а зафіксовано лише процес винесення постанови. При цьому працівник поліції не поцікавився у ОСОБА_1 , чи згоден він з правопорушенням, чи оспорює його, не запропонував надати свої пояснення, чи є у нього клопотання. На відеозапису зафіксовано лише відмову ОСОБА_1 від підписання постанови про накладення на нього адміністративного стягнення. В дійсності ОСОБА_1 не порушував Правила дорожнього руху України, адже відповідно до п.9.9 він рухався з увімкненою аварійною світловою сигналізацією, з правого боку смуги руху, щоб не створити аварійної сигналізації, про це зазначено ним було й в позові. Відповідачем ці обставини зовсім не прийняті до уваги, ним не надана їм оцінка, ці обставини відповідачем не спростовані. У постанові не зазначено, на який технічний засіб здійснювалась відеозйомка, тому відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом. Аналогічна позиція викладена в постанові від 15.11.2018 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №524/5536/17. Крім того, постанова складена нерозбірливим почерком, графи заповнені із застосуванням скорочень, що є не допустимим. Тобто, відсутні належні докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Просив вимоги задовольнити, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення скасувати, провадження закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідач інспектор роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Гордієнко О.В. в судове засідання не з'явився, до суду подав письмовий відзив, у якому вказав, що відповідно до ст.23 ЗУ «Про національну поліцію» поліція здійснює превентивну та профілактичну діяльність; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з «Іструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвержденою наказом МВС від 07.11.2015 №1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч.1,2,3,5,6 ст.121, ст.121-1, 121-2, ч.1,2 і 3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.124-1, ст.125, 126, ч.1,2,3 ст.127, ст.128,129, ст.132-1, ч.6,11 ст.133-1, ч.1,2,3 ст.140КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 № 596-VIII ст.258 було доповнено новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Крім того, відповідно до п.4 наказу МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 № 1395 встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП, без складання відповідного протоколу. Ч.5 ст.258 КУпАП визначає, що у разі складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, тощо), повинні ґрунтуватися на Правилах дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та всіх заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

24.02.2019 о 09.45 годин при здійсненні патрулювання ним та його напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме на адміністративній дорозі М-12, «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка (через м.Вінницю) водій транспортного засобу «БАР 95 ХГ 430», реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував транспортним засобом з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому були відсутні грязезахисний фартух, чим порушив п.п.31.4.7 «е» ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Відсутність бризковиків або грязезахисних фартухів може привести до викиду бруду і каміння з під коліс рухомого транспортного засобу, тому експлуатація автомобіля без цих елементів захисту заборонена.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Ст.125 КУпАП визначає, що інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.121-128, ч.1,2 ст.129, ст.139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження.

Відповідно до Наказу МВС України від 07.11.2015 № 1395 згідно з розділом III пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньої дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» інспектор оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При винесені постанови останньому були роз'ясненні його права і обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Постанова серії НК № 689466 від 24.02.2019 складена відповідно до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, в зв'язку з чим факти наведені позивачем у позовній заяві не відповідають дійсності. Також відповідач надав до суду як доказ по справі відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення від 24.02.2019, що здійснювалась на нагрудний відео-реєстратор згідно ст. 40 ЗУи «Про Національну поліцію». Вважає, що в оскаржуваній постанові чітко вказана суть порушення чинних Правил дорожнього руху. Просить відмовити позивачу в задоволенні цього позову в повному обсязі.

На підставі ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час, і місце судового засідання, без поважних причин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Тому суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних доказів.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, відеозапис, наданий відповідачем, судом фактично встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №689466 від 24.02.2019 ОСОБА_1 24.02.2019 о 09.45 годині на а/д М-12 «Кропивницький-Тернопіль-Стрий» керував транспортним засобом DAF 95XF430 PANAV NV 35 (а.с.8). Надати повну та об'єктивну оцінку постанови неможливо, оскільки наданий позивачем екземпляр постанови майже не читається, а на запит надати копію постанови, яка читається, відповідь від відповідача не надійшла. Але вбачається відсутність зазначення міста вчинення правопорушення на а/д М-12 «Кропивницький-Тернопіль-Стрий», яка має досить тривалу відставнь.

Згідно з посвідченням водія НОМЕР_3 від 22.02.2001 на ім'я ОСОБА_1 він має право керувати транспортними засобами категорій В,С,D,Е (а.с.6,7).

Відповідачем надано відеозапис з нагрудного відео реєстратора поліцейського.Починається відеозапис з моменту, коли транспорт ОСОБА_1 . зупинений, і поліцейський представляється, показує на підтвердження своє посвідчення. На відеозаписі міститься розмова відповідача з позивачем, під час якої поліцейський вказує на порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, роз'яснює йому його права та обов'язки, роз'яснює, що відносно нього буде складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, роз'яснюється право її оскарджити. Поліцейським питання водію про надання пояснень не ставилося, така можливість не надавалася. На записі ОСОБА_1 відмовився підписувати постанову (а.с.23).

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст.287, 289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим; скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Позивач стверджує, що копію постанови від 24.02.2019 він отримав 04.03.2019, до суду з позовом звернувся 15.03.2019, відповідач теж не зазначає, що позивачем пропущений строк звернення з даним позовом до суду, тому суд вважає, що маються підстави для поновлення позивачу строку оскарження спірної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Сторонами не заявлено будь-яких клопотань, у тому числі про витребування додаткових матеріалів, виклик свідків, долучення додаткових доказів тощо, на момент розгляду справи до суду не надійшло будь-яких інших матеріалів, заяв сторін у справі.

Тому суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів в справі.

Перевіряючи обґрунтованість доводів позивача ОСОБА_1 про незаконність дій відповідача, пов'язаних з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, що вчинені 24.02.2019 інспектором роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Гордієнко О.В., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з вимог ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч..2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 4 Наказу № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.121 КУпАП, за якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

В пункті 9.9 Правил дорожнього руху зазначено, що Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена серед іншого на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами.

Відповідно до п.31.4. забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності вимогам, серед іншого, якщо відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризко вики (п.31.4.7 «е»).

Відповідно до п.31.5. у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до п.2 розділу IV Наказу № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на а/д на а/д М-12 «Кропивницький-Тернопіль-Стрий» керував транспортним засобом DAF 95XF430 PANAV NV 35, був зупинений працівниками поліції у зв'язку з тим, що порушив вимоги п.31.4.7 п. «е» Правил дорожнього руху України. Відносно нього 24.02.2019 року інспектором роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП винесено постанову серії НК № 689466 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.121 КУпАП. Згідно з цією постановою позивач порушив вимоги п.31.4.7 п. «е» Правил дорожнього руху України, а саме: здійснював рух на транспортному засобі, у якого відсутній грязезахисний фартух і бризковики, накладено адміністративне стягнення у сумі 340 грн.

Спірні правовідносини регулюються ч.1 ст.121 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність водіїв, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ч. 1ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Виходячи з ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Спірна постанова інспектором винесена відразу ж безпосередньо на місці. На відеозаписі, наданому працівниками поліції не зафіксоване саме правопорушення, а лише процес складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, не конкретизовано місто вчинення правопорушення. Водію не було запропоновано надати пояснення. А наданні позивачем пояснення в позові відповідачем не спростовані. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 рухався без увімкненого сигналу аварійної сигналізації. На наданому відповідачем відеозапису не зафіксоване саме правопорушення, а у постанові не зазначено, на який технічний засіб здійснювалась відео зйомка. Постанова складена нерозбірливо. Тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, враховуючи, що відповідачем не надано доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, не здобуті вони судом, то в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, в зв'язку з цим постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, справа - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.1,7,9, ч.1 ст.122, п.1 ч.1 ст.247, 251,258,286-289 КУпАП, ст.ст.2,5-11,72,77,90, 241-246,255,257,262,293,295 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , до інспектора роти батальйону УПП в м.Кропивницькому ДПП в Кіровоградській області Гордієнка Олександра Валерійовича, місцезнаходження: 25030, Кіровоградська область, м.Кропивницький, вул.Юрія Бутусова, буд.22Б, про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №689466 від 24.02.2019.

Скасувати постанову серії НК №689466 від 24.02.2019 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст.121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Повний текст рішення буде виготовлений 14 травня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис Т.В. Стріжакова

Згідно з оригіналом: суддя Т.В. Стріжакова

13.05.2019