Справа № 808/2289/16
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 квітня 2019 року 11 год.15 хв.

Справа № 808/2289/16 СН/280/11/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Биховської А.П.

представника позивача - Сопіної Д.А.

представника відповідача - Мигаленко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач, ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 № 15-1301.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до положень Податкового кодексу України (далі ПК України), зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Враховуючи те, що зміни до податкового законодавства щодо зміни елементів транспортного податку були внесені наприкінці 2015 року, позивач вважає, що контролюючий орган може застосовувати їх та здійснювати відповідні нарахування виключно починаючи з січня 2017 року.

У відповіді на відзив від 19.03.2019 вх. № 10704 посилається також на те, що легковий автомобіль AUDI Q7, державний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, об'єм двигуна 2967 не може бути об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, оскільки його реальну ринкову вартість станом на звітний податковий період не визначено, жодних доказів на підтвердження того, що вартість автомобіля позивача станом на 2016 рік була більшою за встановлений законодавцем «поріг» представником ГУ ДФС у Запорізькій області надано не було. З огляду на викладене вважає недоведеним правомірність нарахування транспортного податку на автомобіль позивача та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідач адміністративний позов не визнав. У відзиві від 27.02.2019 вх. № 8016 зазначає, що контролюючим органом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу, який є об'єктом оподаткування транспортним податком, у зв'язку з чим відповідачем відповідно до приписів статті 267 ПК України визначено податкові зобов'язання з транспортного податку та направлено на адресу позивача відповідне податкове повідомлення-рішення. Також зауважує, що повноваження та обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Відтак, межі повноважень контролюючого органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації. З покликанням на норми законодавства зазначає, що відповідачем правомірно та своєчасно прийнято та направлено позивачу оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а тому відсутні підстави для його скасування.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.08.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 30.06.2016 № 15-1301.

Постановою Верховного Суду від 18.12.2018 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області задоволено частково. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

До Запорізького окружного адміністративного суду справа №808/3527/16 повернулась 31.01.2019.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2019 справу передано на розгляд головуючому судді Максименко Л.Я.

Ухвалою суду від 05.02.2019 справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.02.2019.

Протокольною ухвалою суду від 27.02.2019 відкладено розгляд справи на 18.03.2019.

У підготовчому судовому засіданні 18.03.2019 здійснено процесуальне правонаступництво ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області на Запорізьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС та Запорізьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС на Головне управління ДФС у Запорізькій області.

Протокольною ухвалою суду від 18.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08.04.2019.

У судовому засіданні 08.04.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги та просить суд задовольнити адміністративний позов.

Відповідач проти позову заперечує, з підстав викладених у відзиві та просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

У судовому засіданні 08.04.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля AUDI Q7, державний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, об'єм двигуна 2967, первинно зареєстрований 12.11.2015. Згідно видаткової накладної № РН-0005112 від 05.11.2015 вартість автомобіля складає 2168776,00 грн. (а.с.10-15).

30.06.2016 відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № 15-1301, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000 (а.с.9).

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся з даним позовом до суду.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Так, згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (в редакції Закону від 24.12.2015 № 909-VIII) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Враховуючи те, що Законом України № 909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, тому з 01 січня 2016 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п'яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Тому, доводи позивача в цій частині суд визнає безпідставними.

Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378 грн. (стаття 8 Закону України Про державний бюджет України на 2016 рік). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 складали 1033500 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66, відповідно до положень пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (Офіційний вісник України, 2013 року, N 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку №403).

Згідно пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п. 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п. 14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість автомобіля позивача, яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля.

Разом з тим, направляючи дану справу на новий розгляд Верховний суд у постанові від 18.12.2018 по справі №808/2289/16 вказав, що відповідачем не виконано обов'язку щодо надання належних доказів на підтвердження наявності підстав для визначення позивачу податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік. При цьому, судами, в порушення принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, не витребувано ані у відповідача, ані у Мінекономрозвитку інформації, яка стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

З метою з'ясування таких обставин, судом витребувано у податкового органу та Мінекономрозвитку інформацію про вартість автомобіля AUDI Q7, 2015 року випуску, об'єм двигуна 2967куб.см., яка розрахована виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, що належить ОСОБА_1

На виконання ухвали суду, Мінекономрозвитку у відповідь на запит зазначило: «… через відсутність в ухвалі Запорізького окружного адміністративного суду даних про фактичний пробіг автомобіля у 2016 році надати конкретну інформацію щодо середньоринкової інформації немає можливості…».

Суд наголошує, що відповідно до п. 12 Методики коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів.

У разі коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.

Тобто, середньоринкову вартість автомобілів перелік яких розміщується на сайті Мінекономрозвитку, останній визначає виходячи із нормативного середньорічного пробігу.

Наявність у Додатку 2 до Методики двох граф "нормативного" та "середньорічного" пробігу транспортного засобу дає підстави стверджувати, що перелік автомобілів, який розміщений на сайті Мінекономрозвитку як об'єкти оподаткування транспортним податком за відповідний звітний період є лише орієнтовним, оскільки передбачає можливість виключення транспортного засобу у випадку встановлення фактично більшого середньорічного пробігу автомобіля.

Як встановлено судом під час розгляду справи, інформація щодо пробігу авто, належного ОСОБА_1 у 2016 році, під час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення контролюючим органом не встановлювалася. Відповідачем також не надано суду доказів з'ясування у 2016 році інформації щодо пробігу автомобіля позивача, для визначення його середньоринкової вартості.

Суд зауважує, зазначені вище критерії для визначення середньоринкової вартості є обов'язковими, відсутність будь-якої інформації по вказаним критеріям унеможливлює визначення середньоринкової вартості автомобіля.

Щодо обов'язку доведення суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.п. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючий орган забезпечує визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

Для реалізації функцій, визначених у статті 19 ПК України, відповідно до п.п. 20.1.1, 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право:

-запрошувати платників податків, зборів, платежів або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків, зборів, платежів, дотримання вимог іншого законодавства, у тому числі законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків);

- для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Аналіз вказаних положень Податкового кодексу України дає підстави стверджувати про те, що для підтвердження того, чи є належний платнику податків автомобіль об'єктом оподаткування транспортним податком контролюючий орган має відповідні законодавчо врегульовані повноваження для з'ясування вказаних питань.

Проте, контролюючий орган ними не скористався, відтак наразі є неможливим стверджувати про те, що оскаржуване рішення прийнято законно та обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мали бути встановлені.

Слід також відмітити, що згідно п.п. 267.6.10 п. 267.6 ст. 267 ПК України фізичні особи - платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо: а) об'єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку; б) розміру ставки податку; в) нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів, що підтверджують право власності на об'єкт оподаткування, перехід права власності на об'єкт оподаткування, документів, що впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля), контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Однак, на думку суду, вказана норма надає платнику податку відповідне право, а не встановлює обов'язок звертатись до контролюючого органу. В даному випадку, платник податків скористався не визначеним у цій нормі правом, а правом на судове оскарження податкового повідомлення-рішення.

За наведених та встановлених судом обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено, що належний позивачу на праві власності автомобіль був об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, в силу вимог пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, тобто що його середньоринкова вартість, розрахована за Методикою та Порядком, дорівнює і перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № 15-1301 від 30.06.2016, винесене ДПІ у Жовтневому районі ГУ ДФС у Запорізькій області на суму 25000грн. підлягає скасуванню.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 551,21 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 30.06.2016 № 15-1301.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 21 копійка) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 18.04.2019.

Суддя Л.Я. Максименко