Справа № 160/3931/19
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 травня 2019 р. Справа № 160/3931/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про:

- визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Нікопольської міської ради та Управління адміністративних послуг та дозвільних процедур Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 в кімнатах АДРЕСА_2 ;

- зобов`язання Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради та/або Управління адміністративних послуг та дозвільних процедур Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 в кімнатах АДРЕСА_2 .

Згідно з п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі виходячи з такого.

Відповідно до ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, з контексту наведених норм видно, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як видно з поданої позовної заяви, ТОВ «Нікопрогресбуд» є власником будівлі гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Гуртожиток використовується ТОВ «Нікопрогресбуд» за призначенням, в ньому проживають як робітники ТОВ «Нікопрогресбуд», так і інші громадяни на підставі договорів найму.

Так, 04.01.2018 року закінчився строк дії договору найму житлового приміщення гуртожитку.

Між позивачем та громадянкою ОСОБА_1 укладений договір найму житлового приміщення гуртожитку №21/17/ж від 04.01.2016 року. Після закінчення строку дії договору ОСОБА_1 виселилася з кімнат 21 та 21а гуртожитку, однак не знялася з реєстрації за місцем проживання у гуртожитку.

14 березня 2019 року позивач звернувся до Відділу реєстрації та обліку громадян Управління адміністративних послуг та дозвільних процедур Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради з заявою за формою згідно з додатком 11 про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , однак на своє звернення отримав відмову.

Таку відмову позивач вважає протиправною, такою що порушує його права як власника.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За умовами ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років.

Відповідно до ст. 826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.

Суд зазначає, що участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Суд вважає за необхідне зазначити, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як зазначив сам позивач, ОСОБА_1 не виконала умови договору найму житлового приміщення та у встановлені договором строки не знялася з реєстрації за місцем проживання у гуртожитку, що перешкоджає позивачу, як власнику майна, вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном.

З чого суд доходить до висновку, що спір виник з договірних відносин та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У разі якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 150-154, 170, 171 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №160/3931/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопрогресбуд» до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що даний спір належить до юрисдикції місцевого загального суду та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали разом з позовною заявою, доданими до нього документами та заявою про забезпечення позову надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Царікова