Справа № 500/1060/19
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 500/1060/19

13 травня 2019 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Чепенюк О.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільської міської ради про скасування рішення восьмої сесії шостого скликання Тернопільської міської ради від 19 травня 2011 року № 6/8/10 «Про затвердження Статуту територіальної громади міста Тернополя».

Позов обґрунтовано незаконністю рішення Тернопільської міської ради у зв`язку з недотриманням процедури його прийняття, зокрема, через бездіяльність робочої групи, яка була утворена для розроблення Статуту міста.

Позивач оскаржує нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, особливості провадження у цій категорії справ визначені статтею 264 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відповідності до вимог частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, та містить такі недоліки.

Згідно з пунктами 4, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити рішення суб`єкта владних повноважень, що порушило її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Проте всупереч названих вище норм КАС України позивачем не викладено обставин, за яких, на його думку, порушено його права, свободи чи інтереси відповідачем. Фактично позовна заява в частині обґрунтування вимог містить лише посилання на бездіяльність робочої групи при розробці та прийнятті Статуту територіальної громади міста Тернополя. У позові відсутні доводи стосовно допущення відповідачем порушень закону під час здійснення владних управлінських функцій щодо позивача, не зазначено, у чому полягає порушення його прав, свобод та інтересів відповідним суб`єктом.

Крім того, згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини другої вказаної статті у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Крім того, особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень регламентовані статтею 264 КАС України, відповідно до частини дев`ятої якої суд за наслідками розгляду таких адміністративних справ може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.

Виходячи з наведеного, способом відновлення права особи, порушеного нормативно-правовим актом органу місцевого самоврядування, є визнання цього акту протиправним (незаконним) та нечинним.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Така правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі №520/2261/19 (адміністративне провадження №П/9901/183/19), від 13 серпня 2018 року у справі № 9901/723/18 (адміністративне провадження № П/9901/723/18), від 22 жовтня 2018 року у справі №9901/829/18 (адміністративне провадження №П/9901/829/18).

З урахуванням викладеного, вимоги позивача не відповідають наведеним вище приписам процесуального закону.

Крім того, частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру. Судовий збір не сплачено, подано клопотання про звільнення від сплати судового збору через важкий майновий стан та відсутність доходів за 2017-2018 року, на підтвердження чого надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з першого кварталу 2017 року по 4 квартал 2018 року станом на 06 травня 2019 року.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, згідно з частинами першою, другою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для звільнення від сплати такого.

Відтак, важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні статей 73, 74 КАС України, доказами.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати може бути, наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, відомості про отримання (чи їх відсутність) пенсій, соціальних виплат, допомог, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Позивачем до клопотання про звільнення від сплати судового збору додані відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, про те, що інформація про доходи ОСОБА_1 за 1 квартал 2017 року по 4 квартал 2018 року відсутня. Такі відомості містять виключно інформацію, що наявна в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, яка підтверджує відсутність у позивача лише оподатковуваних доходів за цей період.

Згідно з пунктом 2 розділу І Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року № 822, Державний реєстр створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України, з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З вказаного випливає, що надані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників не охоплюють виплати, які не підлягають оподаткуванню. Отож, такі відомості самі по собі не є достатнім доказом майнового стану особи.

Доказів відсутності інших джерел доходів за попередній рік (інформації про розмір пенсійних та інших соціальних виплат і допомог), та, відповідно, скрутного майнового стану, що зумовили неможливість сплати судового збору, в матеріалах позовної заяви немає, що свідчить про необґрунтованість указаного клопотання. При цьому суд повинен враховувати майновий стан сторони в цілому, а не лише відсутність окремих джерел доходу, в даному випадку тих, що підлягають оподаткуванню.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 12 квітня 2019 року в справі № 9901/996/18 (провадження № 11-337заі19), ухвалах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12 листопада 2018 року № 826/9855/18 (адміністративне провадження № К/9901/65673/18), 07 грудня 2018 року № 826/9855/18 (адміністративне провадження № К/9901/66688/18).

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1921,00 гривень.

Враховуючи викладене, за подання даної позовної заяви судовий збір має бути сплачено у розмірі 768,40 грн.

Позивачем не сплачено судовий збір у розмірі та порядку, визначеному Законом України «Про судовий збір».

За подання цього позову позивачу слід сплатити судовий збір за реквізитами Тернопільського окружного адміністративного суду: отримувач коштів УК у місті Тернополі/м.Тернопіль/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37977726, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 4008, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу «*;101;(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Тернопільський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)» окремими платіжними документами.

Належним документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом:

- подачі уточненої позовної заяви із викладенням обставин, за яких, на його думку, порушено його права, свободи чи інтереси (в частині зазначення порушення прав позивача бездіяльністю відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення) під час здійснення ним владних (управлінських) повноважень з посиланням на норми законодавства України, з наведенням доводів стосовно допущення відповідачем порушень закону під час здійснення владних управлінських функцій щодо позивача та зазначенням, яким чином оскаржуване рішення порушує індивідуально виражені права або інтереси позивача;

- зазначити конкретні вимоги до суду в частині способу поновлення порушеного права з урахуванням того, що оскаржується нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування;

- подачі документа про сплату судового збору у сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про скасування рішення залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Чепенюк О.В.

З оригіналом згідно:

Суддя Чепенюк О.В.