Справа № 700/1081/18
Суддя: Бесараб Н. В.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/1081/18
Номер провадження 2-а/700/2/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Лисянка адміністративну справу №700/1081/18 провадження №2-а/700/2/19 за позовом ОСОБА_1 до Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 08 грудня 2018 року відносно нього інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 гривень у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 888270, згідно з якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування. Так, 08.12.2018 року, близько 01. Год. 40 хв. рухаючись по вул. Жовтнева в с. Бужанка Лисянського району Черкаської області на автомобілі Audi A6, НОМЕР_1 помітив, що позаду рухається інший автомобіль. Під`їхавши ближче даний автомобіль включив проблискові маячки, в результаті чого він зупинився. У той час до нього підійшов інспектор поліції та вказав на відсутність страхового поліса, на що він відповів, що це не є причиною зупинки та на вимогу інспектора зазначив, що він має у наявності всі документи та надав їх інспектору, зауваживши, що дії інспектора є незаконними, після чого зателефонував на «102». Через деякий час підійшов колега інспектора та сказав, що буде відбирати пояснення у нього та пасажира ОСОБА_2 Таким чином, винесена постанова не відповідає дійсним обставина справи, є необґрунтованою, незаконною та такою, що винесена з порушеннями вимог ст. 283 КУпАП, оскільки автомобіль автомобіль є застрахованим, згідно з витягом страхової компанії «Княжа». Крім того зазначив, що при винесенні постанови йому не були роз`яснені права.

Тому просить суд скасувати постанову серії ДПО № 888270 від 08.12.2018 року про притягнення його адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а справу - закрити.

У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві, а також вказував на недотримання поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема наголошував на тому, що йому не були роз`яснені його права.

Начальник СРПП №1 Лисянського відділення поліції Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області Іващенко І.В. позовні вимоги не визнав, вважає постанову законною, а тому просив відмовити в задоволенні позову. На підтвердження своїх доводів надав суду відеозапис з нагрудної камери патрульного, на якому зафіксовано зупинку та процес складання постанови на ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою начальника СРПП №1 Лисянського ВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Іващенком І.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 888270 від 09.12.2018 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., де зазначено, що він 09.12.2018 року о 01.40 год. в с.Бужанка Лисянського по вул. Жовтнева керував автомобілем AUDI A6, номерний знак НОМЕР_1 і не пред`явив поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземного транспортного засобу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 19 ст.4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

В силу ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Як вбачається із ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Відповідно до ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Як встановлено в судовому засіданні з відеозапису, що був наданий суду представником відповідача, поліцейським не оголошено яка справа підлягає розгляду, не роз`яснено позивачу, його права і обов`язки. Не заслухано особу, яка брала участь у розгляді справи, не досліджено докази і не вирішено клопотання.

Жодних доказів на спростування даних обставин суду не надано.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що постанову серії ДПО18 № 888270 від 09.12.2018 року слід скасувати.

Відповідно до п.21.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо - транспортних пригод.

В той же час, пунктами 21.3, 21.4 вказаного Закону передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Позивач на вимогу поліцейського надав останньому посвідчення водія, але не надав чинний поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що і передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП.

Доказів того, що на момент перевірки документів позивача відповідачем, ним було пред`явлено чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суду не надано. В позові він зазначає, що пред`явив поліс, однак з відеозапису вбачається, що він його на неодноразові вимоги поліцейського не пред`явив.

Крім цього суду, не надано належних доказів на підтвердження обставин, на які посилається позивач, а саме те що він не вчиняв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП та в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 п. 2 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині закриття відносно нього провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, слід відмовити, а справу необхідно надіслати на новий розгляд до Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.2,5,9,77,139,242,243,244,245,246,286 КАС України суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП- задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ДПО18 №888270 від 09.12.2018 винесену начальником СРПП №1 Лисянського ВП ГУ НП в Черкаській області капітаном поліції Іващенком І.В. (місцезнаходження: вул .Поштова,7 смт.Лисянка Черкаської області, 19301) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , р) за ч.1 ст.126 КУпАП, а справу надіслати на новий розгляд до Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя - Н. В. Бесараб