Справа № 420/2012/19
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2012/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛКОМІКС" (вул.Космонавтів,буд.32, каб.1106, м.Одеса, 65078) до Головного управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044), Малиновського ДПІ Північного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області (вул.Стовпова,буд.17, м.Одеса, 65098) про визнання бездіяльність Малиновської ДПІ Північного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області щодо не прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2018 року, подану ТОВ "АЛКОМІКС" 16.04.2018 року, зобов`язати Малиновську ДПІ Північного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області прийняти та зареєструвати податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2018 року, подану ТОВ "АЛКОМІКС" 16.04.2018 року в день її подання, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 02.11.2018 року та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛКОМІКС" (вул.Космонавтів, буд.32, каб.1106, м.Одеса, 65078) до Головного управління ДФС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044), Малиновського ДПІ Північного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області (вул.Стовпова, буд.17, м.Одеса, 65098) про визнання бездіяльність Малиновської ДПІ Північного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області щодо не прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2018 року, подану ТОВ "АЛКОМІКС" 16.04.2018 року, зобов`язати Малиновську ДПІ Північного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області прийняти та зареєструвати податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2018 року, подану ТОВ "АЛКОМІКС" 16.04.2018 року в день її подання, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 02.11.2018 року та зобов`язання вчинити певні дії.

В судовому засіданні 08.05.2019 року представник позивача були підтримані позовні вимоги з огляду на порушення податковим органом порядку призначення та проведення такого роду перевірок, оскільки податковий орган був своєчасно поінформований платником податку про втрату документів податкового та бухгалтерського обліку підприємства за перевірені періоди, що унеможливлювало винесення оскаржуваного рішення. Окрім того, Малиновська ДПІ Північного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області вчинена бездіяльність щодо неприйняття декларації позивача з ПДВ за березень 2018 року датою її подання 16.04.2018 року, а тому така бездіяльність повинна бути визнана судом протиправною та цей відповідач повинен бути зобов`язаний прийняти цю декларацію датою її фактичного подання 16.04.2018 року. Представник відповідача ГУ ДФС в Одеській області та Малиновська ДПІ Північного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області заперечив проти задоволення позовних вимог, пославшись на законність призначення документальної позапланової виїзної перевірки у встановлено законом порядку, її проведення у відповідності до приписів ПК України та оформлення її результатів відбувалось за відсутності інформації про втрату платником податків документації, окрім того, декларація позивача за березень 2018 року була подана засобами електронного зв`язку та прийнята у той саме день, що підтверджується квитанцією, в зв`язку із чим, відсутні підстави для визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язати його вчинити певні дії.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач - ГУ ДФС України в Одеській області, на підставі ст.1 Закону України «Про державну податкову службу», є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.ст.7,10,11 цього ж Закону здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового законодавства, нарахування та стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, надання висновків на повернення з бюджету надмірно сплачених податків та зборів, а тому позовні вимоги щодо оскарження його актів, дій чи бездіяльності з цього приводу, на підставі положень ст.55 Конституції України, п.1 ч.2 ст.19 КАС України, підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Згідно з поданою ТОВ «АЛКОМІКС», код за до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області декларацією з ПДВ за червень 2018 року вх. № від 20.07.2018 року, розрахунком суми бюджетного відшкодування ПДВ (додаток №3 до декларації з ПДВ). сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, відображена у рядку 20.2.1 декларації, яку сформовано з урахуванням залишку від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди, у загальній сумі 49010000,00 грн., в тому числі: за червень 2017 року - 13526,00 грн., за липень 2017 року - 12067379,00 грн., за серпень 2017 року - 11199954,00 грн., за вересень 2017 року - 8890673,00 грн., за жовтень 2017 року - 8923961,00 грн., за листопад 2017 року - 6703855,00 грн., за грудень 2017 року - 1052242,00 грн., за січень 2018 року - 155138,00 грн., за лютий 2018 року - 1985,00 грн., за березень 2018 року - 728,00 грн., за квітень 2018 року - 557,00 грн.

Відповідно до пп.14.1.18. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами і доповненнями): «бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника».

08.10.2018 року, на підставі пп.14.1.18 п.14.1 ст.14, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20. п.78.2 ст.78 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755 (зі змінами та доповненнями) фахівцями ГУ ДФС в Одеській області було здійснено вихід на ТОВ «АЛКОМІКС», код за за адресою позивача з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету7 податку на додану вартість на рахунок платника у банку, який визначений у рядку 20.2.1 по декларації з ПДВ за червень 2018 року.

Директору ТОВ «АЛКОМІКС», код за ЄДРПОУ .10.2018 року було вручено наказ про призначення перевірки та запит ГУ ДФС в Одеській області №14435/10/15-32-12-10-10 від 08.10.2018 року про надання оригіналів документів та проведення інвентаризації в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки, про свідчить її підпис на вказаному документі.

Під час проведення перевірки посадові особи підприємства первинні бухгалтерські документи (ВМД, акти виконаних робіт/наданих послуг зі зберігання імпортованого товару, надання офісного та складських приміщень в оренду, документів, які свідчать про фактичну діяльність підприємства) не надано, про що складено акт від 12.10.2018 року №1829/15-32-12-10.

За результатами перевірки складено Акт від 22.10.2018 року №2260/15-32-12- 10/40957902 про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «АЛКОМІКС», код за з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість на рахунок платника у банку, який визначений у рядку 20.2.1 по декларації з ПДВ за червень 2018 року та встановлено порушення: порушення п.198.2.п.198.3,п.198.6 ст.198. п.200.1, абзацу б) п.200.4 ст.200. п.201.10, п.201.14 ст.201 ПК України завищено податковий кредит та відповідно завищено сум) від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту на загальну суму 49010725 грн. в порушення п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14. п.44.1, п.44.6 ст.44, п.п.75.1 ст.75, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198. п.200.1, абзацу б) п.200.4 ст.200. п.201.10. п.201.14 ст.201 ПК України завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ, заявленого на рахунок платника у банку на 49010000 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Одеській області було прийнято податкове повідомлення - рішення від 02.11.2018 року №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ на суму 49010000,00 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 12252500,00 грн.

Розглянувши оскаржений акт суб`єкту владних повноважень, суд проходить до висновку, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам закону виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених Податковим кодексом України.

В свою чергу ст.78 Податкового кодексу України визначає підстави за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка.

Відповідно до п.78.1.4 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі виявлення недостовірно :ті даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платни; податнії, не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних, та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.

Аналіз наведених норм показав, що податковий орган наділений повноваженнями проводити перевірки платників податків з питань повноти нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства.

Згідно з вимогами пп.16.1.5 п.16.11 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документі, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності, зокрема, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підприємством позивача 11.10.2018 року було надіслано лист на адресу ГУ ДФС в Одеській області, яким повідомлялось про втрату документів пов`язаних з фінансово-господарською діяльністю ТОВ «АЛКОМІКС» за період 2018 рік. В підтвердження вказаної інформації було надано копію довідки Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області від 11.10.2018 року №36-ЕО-54394.

Вказаний документ надійшов до податкового органу 02.11.2018 року та ця обставина не заперечувалась представниками сторін.

Відповідно до п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня. що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Отже, з наведених норм вбачається, що на час до прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення керівник податкового органу був належним чином поінформований платником податків про наявність підстав, які ставлять висновки проведеної податкової перевірки під сумнів.

Згідно зі ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності; не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи.

Відповідно до повноважень керівника податкового органу, визначених п.п.78.1.5 ст.78 ПК України, він повинен був призначити повторну податкову перевірку того саме податкового періоду з тих саме питань, оскільки після проведення перевірки від платника податків була отримана інформація про обставини, які не були досліджені під час перевірки та об`єктивне їх дослідження не можливе без проведення повторної перевірки.

Замість призначення повторної перевірки керівник податкового органу обрав у тій ситуації най не вигідний для платника податків спосіб завершення податкової перевірки - прийняв оскаржене податкове повідомлення-рішення, що свідчить про нехтування правами платника податків та власними обов`язками, які наведені у ст.21 ПК України щодо дотримання прав та інтересів платників податків, а це дає змоги суду прийти до висновку про невідповідність такого рішення принципу законності, наведеному у ч.2 ст.2 КАС України.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 18 вересня 2018 року (справа 820/15224/14), яку суд враховує при розгляді цих спірних правовідносин згідно положень ч.5 ст.242 КАС України.

Окрім того, щодо суті зазначених в акті перевірки порушень суд погоджується з позицією представника позивача про їхню безпідставність з огляду на наступне.

В акті перевірки Відповідач зазначає, що згідно бази ЄРПН на адресу підприємства з червня 2017 року по червень 2018 року не складено та не зареєстровано жодної податкової накладної, які б свідчили, що підприємство несе витрати по зберіганню придбанню товару (відсутні договори зі сторонніми організаціями, які підтверджують факт зберігання товару), залишків продукції, витрат на утримання складських приміщень (стор. 6 Акту перевірки).

Відповідно перевірка своїм предметом мала питання достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за червень 2018 року, тому припущення відповідача про відсутність послуг із зберігання товару не впливають на формування податкового кредиту, достовірність якого ставить під сумнів відповідач у Акті перевірки.

ТОВ «АЛКОМІКС» на момент здійснення спірних господарських операцій для ведення своєї господарської діяльності користувалось складом на підставі договору складського зберігання №12/12-01 від 12.12.2016 року, за адресою: Одеська обл.. м.Подільськ, вул. Соборна. 220. Зазначене місце зберігання внесено до Єдиного державного реєстру - довідка серії АП №184714 від 23.08.2016 року (а.с.163-194 т.61).

Одночасно, всупереч своїм висновкам про відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН, Відповідач, в цьому ж Акті перевірки зазначає: аналізом господарської діяльності ТОВ «АЛКОМІКС» за червень 2017 - червень 2018 року згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що у ТОВ «АЛКОМІКС» за вказаний період було продано товарів/послуг на загальну суму 375652,61 тис. грн., сума ПДВ становила 62223,71 тис. грн.

Зазначене спростовується висновками Акту перевірки, щодо відсутності реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

При цьому, представником позивача на підтвердження реєстрації податкових накладних за період червень 2017 року по квітень 2018 рік разом із податковими накладними надані квитанції що підтверджують їх реєстрацію в Реєстрі виданих та отриманих податкових накладних у встановлений ПК України строк.

До всіх податкових накладних поданих на реєстрацію Товариством, орган ДФС має доступ до баз даних, в тому числі до відомостей про їх реєстрацію.

Як зазначається в акті перевірки, вона проводилась на підставі даних інформаційно-аналітичних систем державної фіскальної служби: 1С «Податковий блок», «Архів електронної податкової звітності», Єдиний реєстр податкових накладних, Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України.

Разом із даним позовом, представником позивача подані до суду всі втрачені первинні документи, які були відновлені та підтверджують товарність, фактичність господарських операцій позивача з його контрагентами за період здійснення діяльності червень 2017 року - квітень 2018 року.

Так, в матеріалах справи містяться первинні документи податкового та бухгалтерського обліку підприємства позивача щодо фактичного здійснення господарських операцій з продажу (поставки) товарів з ТОВ «ГАЙДАР ПЛЮС» Код , ТОВ «ТАІС-ДІСТРІБЬЮШН», Код , ТОВ «КОТОВСЬКИЙ ВИНЗАВОД» Код , ТОВ «ОВАЦІЯ» Код , ТОВ «ТЕТРА ПАК» Код , а саме: договори, специфікації до договорів, видаткові накладні, виписки банку та платіжні доручення про проведення оплати вартості товарів, в тому числі ПДВ у задекларованих розмірах (а.с.1 т.2 - а.с.162 т.61).

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України в разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) виникає право на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит, згідно з п.198.2 ст.198 ПК України, для операцій з імпорту товарів (супутніх послуг) є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з п.187.8 ст.187 ПК України.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Тобто, у ТОВ «АЛКОМІКС» виникло право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту в день сплати. Факт проведення оплати вартості товарів, в тому числі ПДВ не заперечується, не ставиться під сумнів представником відповідачів.

Аналіз та припущення про невикористання у господарській діяльності на підставі тих фактів, що товар не було експортовано чи продано на території України, не впливає на формування податкового кредиту не відноситься до періоду, коли він заявлений та не підтверджений жодними вичерпними доказами.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті до бюджету або бюджетному відшкодуванню, регламентується ст.200 ПК України.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового) періоду.

Відповідно до п.200.14 ст.200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник т: датку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку додаткове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Пунктом 200.4 ст.200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, та врахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту200.2 статті 200'цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200'.3 статті 200і цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення додаткового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового) періоду.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду зазначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі ювари/поелуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом вітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку лодатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Враховуючи наведене, можна дійти висновку, що рішення ГУ ДФС в Одеській області щодо завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ, заявленого на рахунок платника податку у банку на 49010000,00 грн. за податковим повідомленням-рішенням , а також пониження податкових зобов`язань та відповідно завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту на загальну суму 49010000,00 грн.. є неправомірним та не законним.

Оскільки податковий орган до дати винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення отримав інформацію про втрату платником податків документів податкового та бухгалтерського обліку підприємства, податковий орган не мав права приймати оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а повинен був призначити повторну податкову перевірку з цього питання, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню на підставі положень ч.1 ст.245 КАС України.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ДФС в Одеській області вчинити певні дії з поновлення прав позивача суд зазначає наступне.

Як наведено вище, суд для відновлення права позивача визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № від 02.11.2018 року, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування позивачу на рахунок банку суми ПДВ згідно даних декларації за червень 2018 року.

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до ст.200 ПК України та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених п.200.11 ст.200 ПК України - за результатами перевірки, зазначеної у п.76.3 ст.76 ПК України, що проводяться відповідно до ПК України.

Відповідно до пп."г" п.200.12 ст.200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" п.200.12 ст.200 ПК України, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Відповідно до п.200.15 ст.200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Крім того, відповідно до Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Пунктом 3 частиною 7 Порядку передбачено, що інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У разі коли за результатами перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган ДФС не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника податку або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.

З огляду на вказані норми чинного законодавства обов`язок внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника кореспондується та прямо пов`язаний з моментом узгодження суми, а саме: з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення (що було предметом розгляду справи №420/2012/19).

Таким чином, суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання ГУ ДФС в Одеській області вчинити певні дії щодо відновлення порушеного права товариства на повернення суми бюджетного відшкодування згідно скасованого податкового повідомлення-рішення № від 02.11.2018 року підлягають задоволенню саме у формі зобов`язання Головне управління ДФС в Одеській області в Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (абз.2 п.200.15 ст.200 ПК України) на наступний робочий день після отримання рішення суду по цій справі, яке набрало законної сили, внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платнику податків ТОВ «АЛКОМІКС» в розмірі 49010000,00 грн.

Вказаний висновок суду цілком узгоджується з позицією П`ятого апеляційного адміністративного суду, яка висловлена в постанові цього суду від 12.03.2019 року по справі №1540/3040/18 (номер судового рішення у ЄДРСР - 80384375) та яку, згідно положень ч.4 ст.78 КАС України, суд застосовує до спірних правовідносин щодо відповідача - ГУ ДФС в Одеській області для визначення неправомірної поведінки суб`єкту владних повноважень та наявності у ГУ ДФС в Одеській області повноважень для відновленням прав позивача, що не підлягає повторному доведенню під час розгляду цієї заяви.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Малиновської ДПІ Північного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області щодо не прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2018 року, подану ТОВ "АЛКОМІКС" 16.04.2018 року, зобов`язати Малиновську ДПІ Північного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області прийняти та зареєструвати податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2018 року, подану ТОВ "АЛКОМІКС" 16.04.2018 року в день її подання суд зазначає наступне.

16.04.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкомікс» подано засобами поштового зв`язку до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2018 року. Станом на 04.04.2019 рік відсутні відомості щодо прийняття чи не прийняття податкової декларації поданої 16.04.2018 року з податку на додану вартість за березень 2018 року.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з пунктами 49.1, 49.2 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до пунктів 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники в податковій декларації до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до пунктів 48.3, 48.4 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій; ознака неприбутковості організації; повне найменування нерезидента; місцезнаходження нерезидента; назва та код держави резиденції нерезидента.

Пунктом 49.9 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: - за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та. за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв`язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою; у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відповідно до пункту 49.10 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

Згідно з пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Суд погоджується з правовою позицією представника відповідачів про те, що вказана податкова декларація за березень 2018 року була прийнята засобами електронного зв`яжу, що підтверджується квитанцією №2 про отримання цього документа та його прийняття саме 16.04.2018 року, посадові особи Малиновської ДПІ м.Одеси ГУ ДФС України не відмовляли письмово позивачу у її прийнятті з наведених вище підстав.

Окрім того, судом встановлено, що під час проведення податкової перевірки посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області в акті перевірки від 05.10.2018 року в п.3.1 зазначено, що ТОВ «АЛКОМІКС» подана декларація з ПДВ за березень 2018 року із зазначенням показників від`ємного значення в розмірі 728,00 грн., що свідчить про наявність в базах даних з ПДВ цієї декларації.

Відсутність протиправних дій посадових осіб Малиновської ДПІ щодо відмови у прийнятті або не прийнятті декларації позивача з ПДВ за березень 2018 року є безумовною підставою для відмови у задоволенні відповідних позовних вимог позивача у цій частині, на підставі положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 02.11.2018 року.

3. Зобов`язати Головне управління ДФС в Одеській області в Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (абз.2 п.200.15 ст.200 ПК України) на наступний робочий день після отримання рішення суду по цій справі, яке набрало законної сили, внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платнику податків ТОВ «АЛКОМІКС» в розмірі 49010000,00 грн.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 14.05.2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Єфіменко К.С.

.