Справа № 1.380.2019.001085
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року

Львів

№ 857/4070/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Обрізка І.М., Хобор Р.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року про повернення позовної заяви, постановлену суддею Кухар Н.А., м. Львів, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання рішення неправомірним та зобов'язання провести призначення пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

07.03.2019 позивач – ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить визнати неправомірним рішення відповідача про розмір призначеної пенсії від 07.08.2018 року та зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за віком з 27 грудня 2016 року, у розмірі відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосувавши показники середньої заробітної плати за три роки до дня звернення позивача до УПФУ, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року позовну заяву повернено позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовна заява підписана представником позивача Меламед В.Б . Враховуючи, що до позовної заяви додано ксерокопію довіреності, не засвідчену у визначеному законом порядку, суд дійшов висновку, що позовна заява підписана особою, повноваження якої не підтверджені, та на підставі п.3 ч.4 ст.169 КАС України повернув йому вказану позовну заяву.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її постановленою з порушенням норм процесуального права, ОСОБА_1 оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт посилається на те, що додаток до позову містив нотаріально засвідчену копію довіреності з проставленим на ній апостилем, який знаходиться на другій сторінці даної довіреності. Таким чином, суд першої інстанції помилково виніс ухвалу про повернення позовної заяви.

Апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції, зазначену в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до ч.2 ст.312 КАС України, вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Повертаючи матеріали позовної заяви, суд першої інстанції виходив із того, що до позовної заяви додано ксерокопію довіреності, не засвідчену у визначеному законом порядку, відтак позовна заява підписана особою, повноваження якої не підтверджені.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, є правомірними та відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання неправомірним рішення та зобов'язати вчинити дії. Вказана позовна заява підписана представником позивача Меламед В.Б.

На підтвердження повноважень представників позивача до позову додано копії довіреності, про що зазначено в додатках до позовної заяви.

Крім того, на підтвердження повноважень представників до апеляційної скарги ОСОБА_1 додано ксерокопію довіреності (з ксерокопією апостилю та в перекладі засвідченому 10.11.2016 року нотаріусом В. Меламедом).

Відповідно до ч.1 ст.55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч.1 ст.59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

Конвенція 1961 року, яка скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, згода на обов'язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» (далі - Конвенція), набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції (в тому числі Ізраєлем), що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22 грудня 2003 року.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції. Однак апостиль може бути складений офіційною мовою органу, що його видає. Типові пункти в апостилі можуть бути викладені також другою мовою. Заголовок «Apostille» (Convention de la Haye du 5 octobre 1961)" повинен бути викладений французькою мовою (стаття 4).

Відповідно до статті 5 Конвенції апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред'явника документа. Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ. Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують ніякого засвідчення.

В матеріалах справи міститься ксерокопія довіреності, яка не відповідає вимогам, встановленим Конвенцією для проставлення апостилю, а саме апостиль надано в копії та не підшито з документом, до якого він складений.

З урахуванням вищевикладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовна заява підписана представником позивача за відсутності належних доказів на підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд, передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Пунктом 3 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання рішення неправомірним та зобов'язання провести призначення пенсії позивачу.

За таких обставин суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням норм процесуального права, в зв'язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно ст.316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року про повернення позовної заяви у справі №1.380.2019.001085 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання рішення неправомірним та зобов'язання провести призначення пенсії - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Я. С. Попко

судді

І. М. Обрізко

Р. Б. Хобор

Повне судове рішення складено 14.05.2019.