Справа № 480/1603/19
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 травня 2019 р. Справа № 480/1603/19

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О., розглянувши матеріали позовної заяви Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скаування рішень та податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулося Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" з позовною заявою до Головного управління ДФС у Сумській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» про застосування штрафної санкції в розмірі 303 144,55 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2019 № про суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб - 668 233,77 грн., з яких за податковим зобов`язанням - 430 404,02 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 236 947,56 грн., сума пені відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129 ПК України - 882,19 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі військового збору - 31 535,70 грн., з яких за податковим зобов`язанням - 8 884,26 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 20 931,40 грн., сума пені відповідно до

підпункту 129.1.3 пункту 129 ПК України -1 720,04 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 21.03.2019 про застосування штрафних санкцій в розмірі 170 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2019 № про застосування штрафної санкції у сумі 510 грн.

Разом з тим, в позовній заяві позивач просить відстрочити сплати судового збору до моменту ухвалення рішення по справі. Клопотання мотивоване тим, що за оскаржуваними рішеннями з позивача підлягають стягненню грошові кошти на загальну суму 1 003 594,02 грн., відповідно судовий збір складає 19210 грн. Оскільки на рахунках Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" вхідний залишок складає 46,20 грн., позивач не має можливості оплатити судовий збір.

Дослідивши матеріали позовної заяви та зміст клопотання позивача, суд відмовляє в його задоволенні та залишає позовну заяву без руху, виходячи із наступного.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 р., та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є зокрема незадовільний майновий стан фізичної чи юридичної особи. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В обґрунтування відстрочення сплати судового збору позивач посилається на те, що на рахунках Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" вхідний залишок складає 46,20 грн. Проте будь-яких належних доказів на підтвердження свого скрутного майнового стану, позивачем суду не надано.

При цьому суд зазначає, що лише банківську виписку з одного рахунку за період з 06.05.2019 по 06.05.2019 суд не може вважати доказом неможливості сплатити позивачем судового збору.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, суд зазначає, що за приписами ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Тобто, необхідною умовою розгляду судом позовної заяви є сплата особою, яка звертається з цією заявою, судового збору у визначеному розмірі.

Із позовної заяви суд вбачає, що позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", тобто заявлено вимоги майнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 3.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не менше 1 921,00 грн.) і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не більше 19.210,00 грн.).

В даному випадку сума судового збору становить 19.210,00 грн. Кошти повинні бути перераховані за наступними реквізитами:

Отримувач УК у м.Сумах/м. Суми

банк отримувача Державне казначейство України

МФО 899998

Код

Рахунок 4030

Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Разом з тим, суд зазначає, що за приписами ч. 1,2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки на звернення до суду.

Зі змісту позовних вимог суд вбачає, що позивач зокрема просить визнати протиправним та скасувати рішення за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), за положеннями п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дія Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

За положеннями ч. 2 ст. 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", виключно цим Законом визначаються зокрема принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яким за положеннями статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" є орган доходів і зборів та його територіальні органи (в частині адміністрування єдиного внеску), права та обов`язки органів доходів і зборів визначені статтями 12, 13, 14 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відтак, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

В силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Відповідно до ч. 14 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Таким чином платник єдиного внеску може оскаржити вимогу контролюючого органу та рішення щодо нарахування пені та застосування штрафів протягом 10 календарних днів з дня її отримання як із застосуванням процедури її адміністративного оскарження так і без такої.

Дана позиція суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.01.2019 по справі № 802/983/18-а.

Зі змісту позовних вимог суд вбачає, що позивач просить зокрема визнати протиправною та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій від 21.03.2019 року № , однак з позовом до суду звернувся 06.05.2019 року, тобто із порушенням встановленого 10-денного строку звернення до суду, який встановлений Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Разом з тим, суд зазначає, що заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даною позовною вимогою та доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду не надано.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору за подання до суду позовної заяви або докази неможливості сплатити судовий збір (довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, довідки з банків про залишок коштів на рахунках та доказів відсутності готівкових коштів) та заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даною позовною заявою і доказів поважності причин пропуску такого строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Разом з тим згідно ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись ч. 1 ст. 169, ч. 1 ст. 123 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотання Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№116)" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скаування рішень та податкових повідомлень-рішень - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Павлічек