Справа № 400/372/19
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 р. № 400/372/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Фульги А.П. розглянув в спрощеному позовному провадженні справу

за позовом:Приватного підприємтва "Петченко С.І.", вул. 6 Слобідська, 99, м. Миколаїв, 54009

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.11.2018 № 2, № 2,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Петченко С.І.» (далі - ПП «Петченко С.І.», Позивач) звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням ДФС у Миколаївській області (далі - Відповідач, ГУ) від 08.11.2018 року № 2 та № 2.

З урахуванням уточненої позовної заяви, позиція позивача ґрунтується на тому що так як акт перевірки не підписано посадовими особами, а відповідно до вимог Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок підписання акту перевірки посадовими особами контролюючого органу є головною умовою дійсності цього документу, позов необхідно задовольнити в повному обсязі. За відсутності підпису посадових осіб контролюючого органу у акті перевірки, які його склали, він не є чинним, та не може слугувати підставою для нарахування платнику податків податкових зобов'язань.

ГУ ДФС у Миколаївській області не погодився з викладеними у позовній заяві доводами, вважає позов необґрунтованим, зазначивши, що акт перевірки не містить жодної інформації про те, що посадові особи контролюючого органу не погоджуються з фактами встановленими актом перевірки. Окрім того, на момент вручення акту, мали місце об'єктивні обставини, що унеможливлювали підписання акту перевірки деякими з перевіряючих. При цьому акт перевірки містить вказівку на причини не підписання, зокрема відсутність підпису головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Миколаївській області О.М. Коцеруби обумовлена перебування на лікарняному, що підтверджується листом непрацездатності, головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Миколаївській області С.В. Дмитрика - перебування у відрядженні, що підтверджується копією наказу, завідувача сектору моніторингу та аналітичного супроводження контрольно-перевірочної роботи управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Миколаївській області Фещенко О.В. - перебування на лікарняному що підтверджується листом непрацездатності, головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Миколаївській області Г.В. Письменної - перебування у відрядженні, що підтверджується копією наказу.

Судом було розглянуто справу в порядку спрощеного провадження.

Сторони були присутні в судовому засіданні, підтримали свої позиції.

Дослідив матеріали справи, діюче законодавство, заслухав пояснення сторін, суд дійшов наступного.

Фахівцями ГУ ДФС у Миколаївській області проведено документальну планову виїзну перевірку ПП «Петченко С.І.» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015р. по 30.06.2018р., в тому числі з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.06.2015 по 30.06.2015, з 01.09.2015 по 30.06.2018, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2018 року з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів.

За результатами проведеної перевірки, ГУ ДФС у Миколаївській області було складено акт від 25.10.2018 року № 2527/14-29-14-02/36433174, який підприємство отримало через поштове відділення.

Актом перевірки було встановлено порушення:

- п.185.1, ст.185, п.198.2, п.198.5 ст.198, п. 200.1, п.200.2 ст.200, Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-УІ, із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 184 632 грн., а саме за:

- квітень 2016 року на 142 грн.;

- квітень 2017 року на 674 грн.;

- червень 2018 року на 183 816 грн.;

- п.201.1, п.201.7, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ, зі змінами та доповненнями, в результаті чого ПП «ПЕТЧЕНКО С.І.» не складено (не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду) та не зареєстровано в Єдиному реєстрі зведені податкові накладні, в яких платник податку повинен був визначити податкові зобов'язання по податку на додану вартість 183 816 грн., у т.ч. за:

- червень 2018 року сума ПДВ 183 816 грн.

ГУ ДФС у Миколаївській області на підставі зазначеного акта перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення від 08.11.2018 року:

- №2 (Форма «Р»), яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 230790,00 грн., в т.ч. за основним платежем 184632,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 46158,00 грн.

- №2 (Форма «ПН»), яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 91908,00 грн., в т.ч. за основним платежем 0 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 91908,00 грн.

В ході перевірки було встановлено, що між ПП «Петченко С.І.» та ПАТ «САН ІНБЕВ Україна» було укладено договір дистриб'юції від 31.03.2016 №030/16.

Відповідно до вказаного Договору Компанія зобов'язується передавати Дистриб'ютору ( ПП "Петченко С.І." у власність та/або на зберігання Товар в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а Дистриб'ютор зобов'язується приймати Товар, оплачувати його вартість, повертати (у випадках, передбачених цим Договором - придбавати) Тару, в терміни та на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до Договору визначено, що Товар це пиво, слабоалкогольні напої, безалкогольні та енергетичні напої, вода, а також Тара за відповідних умов, передбачених пунктом 10.4 цього Договору.

Згідно договору моментом переходу до Дистриб'ютора права власності на Товар при передачі у власність (продажі) Товару є момент підписання товарно- транспортної накладної представником Дистриб'ютора (при самовивозі) або представником Перевізника при передачі Компанією Товару першому Перевізнику (при центрозавозі).

Тара згідно договору є зворотною (далі - Тара). Заставна вартість тари встановлюється Компанією на момент відвантаження Товару та обов'язково зазначається в товарно-транспортній накладній. Дистриб'ютор зобов'язаний повернути 100% тари.

У червні 2018 року між Позивачем та ПАТ «САН ІНБЕВ Україна» укладено додаткові угоди до договору від 31.03.2016 №030/16, а саме додаткова угода від 01.06.2018 та додаткова угода від 10.06.2018.

Згідно вказаних угод є повернення позивачем Компанії (ПАТ «САН ІНБЕВ Україна») зворотної тари.

ПП «Петченко С.І.» суму ПДВ з вартості придбаної пляшки (згідно рахунку-фактури - товар) у сумі 183816 грн. віднесено до складу податкового кредиту у червні 2018 року.

В той же час перевіркою було встановлено, що відповідно до картки рахунку 284 «Тара під товарами» у червні 2018 року списано зі складу (як повернення тари) пляшки 378 300 шт. та 959 470 шт. вартістю 0,90 грн. за шт.

Повернення пляшки підтверджується виписаними прибутковими накладними з боку ПАТ «САН ІНБЕВ Україна».

Таким чином, перевіркою було встановлено, що ПП «Петченко С.І.» оприбуткувало на склад пляшки як товар, в результаті чого підприємство нарахувало ПДВ з вартості таких пляшок та в той же день повернуло на адресу ПАТ «САН ІНБЕВ Україна» пляшки як поворотну тару, при тому що відповідно до умов Додаткових угод від 01.06.2018 та 10.06.2018 Сторони дійшли згоди припинити існуюче за Договором зобов'язання Дистрибутора повернути Компанії тару, вказану в пункті 1.5 цієї угоди. Як визначено в договорі: В порядку та на умовах, визначених цією угодою, Компанія передає Дистрибутору право власності на зворотну тару, а саме - на тару, вказану в пункті 1.2 Договору. В порядку та на умовах, визначених, цією угодою, Дистрибутор приймає у власність зворотну тару, а саме - тару, вказану в пункті 1.2 Договору (далі - товар), та зобов'язується оплатити її.

Отже, відповідно до вищевказаного тара поверненню не підлягає, а приймається у власність, оскільки тара набула сили неповоротної.

Під час перевірки було направлено запит про надання до перевірки видаткові накладні від ПАТ «САН ІНБЕВ Україна», акти приймання-передачі, які підтверджують сплату такої поворотної тари (з урахуванням того, що на думку позивача вказана тара є саме поворотною) Однак, підприємством не було надано вказаних документів про що було складено акт.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ, із змінами та доповненнями, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Перевіркою встановлено, що відповідно до наданих документів, пляшки не оплачено та фактично було повернуто, на адресу ПАТ «САН ІНБЕВ Україна» у кількості їх надходження а саме - 1 338 000 шт. ( у т.ч. 01.06.2018 - 378300 шт. та 27.06.2018 - 959700 шт.) без ПДВ, що підтверджується прибутковими накладними засвідченими підписом та завірені печаткою зі сторони ПАТ «САН ІНБЕВ Україна», а отже жодна з подій не відбулась.

Згідно із абз. 2 п. 44.7 ст. 44 ПК України встановлено, що протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Встановлені перевіркою обставини підприємством після отримання акту перевірки 25.10.2018 № 2527/14-29-14-02/36433174 не спростовувалися та відповідно заперечення або будь-які додаткові документи до акту планової виїзної перевірки не надавались до контролюючого органу.

З аналізу матеріалів справи, пояснень сторін, суд вважає вищезазначені факти встановленими.

На порушення п.185.1, ст.185, п.198.2, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, ПП «Петченко С.І.» не нарахувало, не задекларувало суму ПДВ з вартості отриманих пляшок, чим занижено суму податкових зобов'язань у розмірі 183 816 грн., за період - червень 2018 року.

Отже, на підставі даних відображених у акті перевірки Відповідачем правомірно було прийнято податкові повідомлення-рішення від 08.11.2018 року №2 та №2.

Згідно п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ, із змінами та доповненнями, об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання послуг місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ, із змінами та доповненнями, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляду'1 бальзамів та еліксирів).

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, податковий кредит звітного періоду визначаєтьсявиходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 ПКУ, протягом такого звітного періоду у зв'язку з : придбанням або виготовленням товарів (у тому, числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, формування податкового кредиту за операцією з придбання підприємством пляшок, здійснюється за загальними правилами, оскільки нормами ПКУ особливостей для таких операцій не передбачено.

При цьому у разі, якщо придбані товари (пляшки) призначається для використання або починає використовуватися в неоподатковуваних операціях або не в господарській діяльності платника ПДВ, то такий платник згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-Vl, із змінами та доповненнями зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПКУ, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені ПКУ для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту).

Пунктам 200.1 статті 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п.200.2 ПКУ).

Отже, на підставі вищенаведеного, ПП «Петченко С.І.» повинно було нарахувати ПДВ на вартість пляшок, які залишились не оплаченими, фактично поверненими у зв'язку з чим в подальшому не будуть реалізовані, та відповідно зареєструвати податкові накладні згідно з вимогами п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями.

Згідно уточнених позовних вимог основна позиція позивача ґрунтується на доводах щодо того, що за відсутності підпису посадових осіб контролюючого органу у акті перевірки, які його склали, він не є чинним, та не може слугувати підставою для нарахування платнику податків податкових зобов'язань.

Надаючи оцінку даним доводам слід зазначити наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями (далі - ПК України).

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

В розумінні п.75.1.2 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка (п.86.1 ст. 86 ПК України).

Відповідно до п. 86.3 ст. 86 ПК України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Застосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів (далі - платники податків) дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727 (далі - Порядок №727).

Відповідно до пунктів 1-5 розділу ІІ Порядку №727 результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а у разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою).

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку акт (довідка) документальної перевірки складається з чотирьох частин: вступної, загальних положень, описової частини та висновку. До акта (довідки) документальної перевірки додаються інформативні додатки.

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється в контролюючому органі протягом 5 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або застосовують консолідовану сплату та у випадках проведення документальних перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи, - протягом 10 робочих днів), з дотриманням визначених у пункті 5 цього розділу вимог щодо реєстрації актів документальних перевірок (п.2 розділу V Порядку).

Так, судом встановлено, що посадовими особами податкового органу (головними державними ревізорами-інспекторами ГУ ДФС у Миколаївській області: Коцерубою О. М., Дмитрик С.В., Фещенко О.В., Петровою Ю.І., Нетребко А.С., Письменною Г.В., Жовнір О.О. 27.09.2018р. по 10.10.2018р. проводилась планова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2015р. по 30.06.2018р.

Як вже було зазначено вище, а результатами вказаної перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Миколаївській області складено акт, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

В акті перевірки відсутні підписи окремих посадових осіб: головного державного ревізор - інспектора відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Миколаївській області О.М.Коцеруби (з відміткою: знаходиться на лікарняному); головного державного ревізор - інспектора відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Миколаївській області С.В.Дмитрик (з відміткою: знаходиться у відрядженні); завідувача сектору моніторингу та аналітичного супроводження контрольно - перевірочної роботи управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцізних товарів ГУ ДФС у Миколаївській області О.В. Фещенко (з відміткою: знаходиться на лікарняному); головного державного ревізор - інспектора відділу контрольно - перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Миколаївській області Г.В. Письменної (з відміткою: знаходиться у відрядженні)

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.ч.2, 3 ст. 90 КАС України).

Відповідно до частини 2 ст. 6, частин 1, 2 ст.7 КАС України суд при вирішенні справи застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Суд керуючись принципом верховенства права, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості. Суд має спрямовувати своє провадження на досягнення справедливості, що і є правосуддям.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до положення п. 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Заява N 63566/00) від 18 липня 2006 року суд зобов'язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше вони не виконують свої зобов'язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

В межах спірних правовідносин дослідженню підлягають підстави правомірності винесення контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та його відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям.

При цьому суд не може залишити поза увагою посилання позивача на відсутність підписів посадових осіб в акті перевірки, хоча вони були направлені на таку перевірку і у вступній частині акту зазначені як такі, що цю перевірку проводили, що свідчить про недотримання належної правової процедури.

Відповідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, який затверджений наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015. акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою.

Наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 N 55 затверджено Уніфіковану систему організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003» (надалі ДСТУ 4163-2003) які поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, та підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності (далі - організацій), а також установлює склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.

Відповідно до п.4.4 ДТСУ 4163-2003 документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва організації (07), назва виду документа (10) (не зазначають на листах), дата (11), реєстраційний індекс документа (12), заголовок до тексту документа (19), текст документа (21), підпис (23).

Надаючи оцінку правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам, суд враховує, що відповідно до 3.12. Національного стандарту України ДСТУ 2732:2004 «Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять», затвердженого наказом від 28.05.2004 №97 Держспоживстандарту України (далі - ДСТУ 2732:2004), юридична сила (службового документа) - властивість службового документа, надана чинним законодавством, яка є підставою для вирішення правових питань, здійснювати правове регулювання і (або) управлінські функції.

Згідно пп. 4.1.7 п.4.1 ДСТУ 2732:2004 підпис службового документа - реквізит службового документа, який свідчить про відповідальність особи за його зміст та є єдиний чи один з реквізитів, що надають документові юридичної сили.

Водночас абзацом 28 пункту 2 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом від 18.06.2015 №1000/5 Міністерства юстиції України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за №736/27181 визначено, що реквізит службового документа - обов'язковий елемент, зафіксований в документі для його ідентифікації, організації обліку та надання йому юридичної сили.

Згідно абзацу 30 пункту 2 цих Правил службовий документ - офіційно зареєстрований службою діловодства або відповідним чином засвідчений документ, що одержаний чи створений установою у процесі її діяльності та має відповідні реквізити.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд приходить до висновку, що акт від 25.10.2018 року № 2527/14-29-14-02/36433174, складений за наслідками перевірки, як службовий документ за відсутності підписів ревізорів Г.В. Письменної, О.Ф.Фещенко, С.В.Дмитрик, О.М.Коцеруба, що здійснювали перевірку ПП "Петченко С.І.", не має жодної юридичної сили, відтак прийняте на його підставі оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Миколаївській області є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємтва "Петченко С.І." ( вул. 6 Слобідська, 99, м. Миколаїв, 54009 ідентифікаційний код 36433174) до Головного управління ДФС у Миколаївській області ( вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 ідентифікаційний код 39394277) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 08.11.2018 року № 2.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 08.11.2018 року № 2.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області ( вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 ідентифікаційний код 39394277) на користь Приватного підприємтва "Петченко С.І." ( вул. 6 Слобідська, 99, м. Миколаїв, 54009 ідентифікаційний код 36433174) судовий збір у сумі 4 840,47 грн. (чотири тисячі вісімсот сорок гривень 47 коп.), сплачений платіжним дорученням № 62 від 11.02.2019.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя А. П. Фульга

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 13.05.2019 року.