Справа № 215/5482/18
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 травня 2019 року Справа № 215/5482/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Барановський Р.А., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: керівника підрозділу Криворізької місцевої прокуратури №2 Коценко Максима Валерійовича про визнання бездіяльності протиправною, притягнення до адміністративної відповідальності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до Держави Україна в особі керівника підрозділу Криворізької місцевої прокуратури №2 Коценко Максима Валерійовича, у якому позивач просив суд:

притягти до адміністративної відповідальності державу Україна в особі керівника підрозділу Криворізької місцевої прокуратури Коценко Максима Валерійовича згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України за протиправну бездіяльність, за не застосовану належну правову процедуру відповідно до заяви від 29.10.2018р. за вх. № 59/1-220-18;

зобовязати державу Україна в особі керівника підрозділу Криворізької місцевої прокуратури № 2 Коценко Максима Валерійовича протягом 15-ти днів вжити заходи нормативно-правовим актом для забезпечення права особи на інформацію ст. 34 Конституції України та надати зазначені документи згідно заяви від 29.10.2018р.;

визнати протиправною бездіяльність держави Україна в особі керівника підрозділу Криворізької місцевої прокуратури № 2 Коценко Максима Валерійовича, яка виявилась у застосуванні неналежної правової процедури відповідно до заяви від 29.10.2018р. згідно порядку ст.ст. 18, 19 ЗУ «Про звернення громадян» і принципів ст. 3, ч. 2 ст. 34 Конституції України.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.11.2018р. позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі керівника підрозділу Криворізької місцевої прокуратури №2 Коценко Максима Валерійовича про визнання бездіяльності протиправною, притягнення до адміністративної відповідальності та зобов`язання вчинити певні дії було передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

10.12.2018р. справа №215/5482/18 надійшла на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду та за результатами розподілу справи автоматизованою системою документообігу, передана на розгляд судді Барановському Р.А.

Адміністративний позов не відповідав вимогам ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2018р. був залишений без руху, з встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної зави без руху шляхом надання до суду:

- документу про сплату судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 704,80 грн на реквізити суду (одержувач - УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р./22030101, банк одержувача - Казначейство України, код отримувача 37989253, розрахунковий рахунок 4014, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101);

- додатків до адміністративного позову для відповідача;

- належним чином оформленого адміністративного позову із уточненими позовними вимогами.

У зв`язку з надходженням апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 29.11.2018р. на виконання вимог ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 19.12.2018р. адміністративну справу №215/5482/18 супровідним листом від 02.01.2019р. направлено на розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019р., апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 29.11.2018р. - залишено без змін.

Справу №215/5482/18 направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

24.04.2019р. після апеляційного розгляду, адміністративну справу №215/5482/18 повернуто судді Барановському Р.А. для подальшого розгляду.

Під час розгляду апеляційної скарги до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 повернувся конверт з ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 14.12.2019р.

24.04.2019р. Дніпропетровський окружний адміністративний суд повторно направив на зазначену ОСОБА_1 у позовній заяві адресу проживання/перебування позивача ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху від 14.12.2018р. по справі №215/5482/18.

11.05.2019р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження по справі після усунення недоліків, у якій позивач зазначив, що 06.05.2019р. ним отримано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2018р. про залишення позовної заяви без руху.

У прохальній частині вказаної заяви ОСОБА_1 просить суд:

1. вважати виконаними вимоги ухвали від 14.12.2018р.;

2. поновити строк звернення до суду в зв`язку з зазначеними причинами пропуску;

3. окремою ухвалою звільнити позивача від сплати судового збору згідно скрутного майнового стану;

4. в порядку підготовки справи до розгляду скористатися доступом до єдиного реєстру фізичних осіб про місячний дохід позивача;

5. окремою ухвалою визнати розгляд справи, який буде проводитися за правилами загального позовного провадження;

6. вимогу №1 розглядати в уточненому вигляді, а саме як: притягти до адміністративної відповідальності Державу України в особі керівника підрозділа Криворізької місцевої прокуратури №2 Коценко Максима Валерійовича згідно п. 4, 5 ч. 2 ст. 5, п. 1 ч. 1 ст. 20, 249, ч. 1 ст. 286 КАС України за протиправну бездіяльність, за незастосовану належну правову процедуру відповідно до заяви від 29.10.2018р. за вх.№59/1-220-18, зазначивши закон чи інший нормативно-правовий акт вимоги яких порушено згідно ст. 249 КАС України.

Розглянувши вищенаведені доводи, суд доходить до наступних висновків.

Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Слід зазначити, що у заяві ОСОБА_1 про відкриття провадження по справі після усунення недоліків від 11.05.2019р. позивачем наведено аналогічні доводи та надано до суду докази (зокрема, довідка Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №3994 від 02.05.2019р.) з метою звільнення позивача від сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом, які були зазначені у заяві про звільнення від сплати судового збору, яку було подано ОСОБА_1 разом із позовною заявою та у задоволенні якої суд відмовив ухвалою від 14.12.2018р. про залишення позовної заяви без руху.

Так, у заяві ОСОБА_1 про відкриття провадження по справі після усунення недоліків від 11.05.2019р. позивач повторно наголошує, що його місячний дохід становить лише 30,57 грн., що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №3994 від 02.05.2019р.

Розглянувши вказану заяву про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України - суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 5 Закону № 3674-VI визначено вичерпний перелік суб`єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011р. (далі - Закон № 3674-VI) закріплено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, у розумінні приписів статті 8 Закону № 3674-VI відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Суд також враховує позицію Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016р. Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI Про судовий збір у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484- VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору, яким рекомендовано суддям адміністративних судів враховувати під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії Аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI Про судовий збір у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484- VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору.

Зокрема, у вказаному аналізі зазначено, що при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів для сплати судового збору.

Подаючи до суду заяву про звільнення від сплати судового збору, позивач на підтвердження свого тяжкого матеріального стану надав довідку №3994 від 02.05.2019р. про отримання ним щомісячної компенсаційної виплати по догляду за інвалідом 1 групи ОСОБА_3 , за період з травня 2017 по квітень 2019 року всього на суму 715, 04 грн.

При цьому, надана позивачем довідка Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №3994 від 02.05.2019р. не може бути належним доказом на підтвердження розміру річного доходу позивача - фізичної особи за весь попередній календарний рік.

Окрім того, зазначена довідка не є достатнім доказом на підтвердження тяжкого майнового стану позивача, яким підтверджується факт неможливості сплати останнім судового збору, оскільки не містить відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела для існування та забезпечення своїх потреб, зокрема для сплати судового збору (довідка органу доходів і зборів, довідка про склад сім`ї та про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги, відомості про вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини тощо).

Натомість, доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником до позовної заяви не надано.

Позивачем не надано й документів на підтвердження того, що він має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про скрутне матеріальне становище заявника.

Отже, вищевикладені обставини свідчать про те, що на даний час відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову

З огляду на те, що позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження скрутного матеріального стану та відсутності достатніх коштів для оплати судових витрат, а також актуальних відомостей щодо розміру річного доходу за весь попередній календарний рік, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Необґрунтоване звільнення позивача від виконання вимог ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших учасників судового процесу, що є неприпустимим.

Суд звертає увагу позивача на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідна правова позиція викладена в постанові пленуму Вищого адміністративного суду України №14 від 29.09.2016р.

Вимоги суду, викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 14.12.2018р. не є обмеженням права позивача на звернення до суду за захистом прав та законних інтересів, а є законними вимогами суду щодо приведення позовної заяви у відповідність до імперативних норм Кодексу адміністративного судочинства України з метою відкриття провадження у справі.

Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що станом на 13.05.2019р. позивач отримав ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху від 14.12.2018р., однак не виправив недоліки позовної заяви у повному обсязі та у визначений судом в ухвалі від 14.12.2018р. строк.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі: керівника підрозділу Криворізької місцевої прокуратури №2 Коценко Максима Валерійовича про визнання бездіяльності протиправною, притягнення до адміністративної відповідальності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка звернулась до суду із позовною заявою, разом із оригіналом позовної заяви й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 256 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.А. Барановський