Справа № 300/777/19
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2019 р. справа № 300/777/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Главача І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.04.2019 звернувся в суд з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання протиправним дій щодо зменшення виплати пенсії з 75254,52 грн. до 16306,68 грн. та зобов`язання здійснити виплату пенсії в раніше встановленому розмірі 75254,52 грн. з 01.10.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VІІІ від 03.10.2017, на підставі розпорядження №203753 від 06.09.2018 здійснено перерахунок та виплачується пенсія у меншому розмірі, ніж було встановлено до перерахунку. З урахуванням вказаного, вважає необґрунтованим обмеження максимального розміру пенсії, а дії відповідача щодо невиплати пенсії у раніше встановленому розмірі протиправними.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 03.05.2019, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечив. Зазначив, що на виконання постанови Івано-Франківського міського суду від 15.11.2006 позивачу проведено перерахунок пенсії із заробітної плати за 2 останніх роки (з 01.03.2004 по 28.02.2006) виходячи із фактично одержуваної зарплати, без обмеження максимальним розміром з врахуванням вимог законодавства щодо порядку проведення такого перерахунку. На виконання даного рішення суду такі перерахунки пенсії позивачу проводились кожних 2 роки згідно довідок про заробітну плату за останні роки виходячи із фактично одержуваної зарплати без обмеження максимальним розміром, при цьому коефіцієнт заробітку становив 16,387. Пенсія позивачу виплачувалась з обмеженням десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, відповідно до вимог Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011. В подальшому відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача за 2 останні роки з січня 2018 року та винесено розпорядження №203753 від 04.09.2018, згідно якого розмір нарахованої пенсії позивача становив 75 304,52 гривень. Також 06.09.2018 УПФУ в м. Івано-Франківську, на підставі поданої позивачем чергової заяви від 12.07.2018 про перерахунок пенсії розпорядженням №203753 від 06.09.2018 здійснено перерахунок пенсії позивача з 1 липня 2018 року, згідно якого основний розмір пенсії позивача становить 16 261,83 гривень. Зазначив, що зміни в законодавстві не призвели до заниження розміру пенсій, а навпаки до її збільшення. Також звернув увагу суду на встановлену рішенням суду, що набрало законної сили, правомірність розпорядження №203753 від 06.09.2018, яким проведено перерахунок пенсії позивача та встановлено її розмір 16306,68 грн. Тому в задоволенні позову просив відмовити.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

Позивачу з 01.07.1988 призначено пенсію по інвалідності ІІ групи, як інваліду війни, у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

04.09.2018 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області прийнято розпорядження №203753, відповідно до якого проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та здійснено нарахування пенсії в розмірі 75 254,52 гривень, з обмеженням максимальним розміром до виплати з 01.01.2018 по 01.07.2018 в сумі 13 730,00 гривень, а з 01.07.2018 в сумі 14 350,00 гривень (зворотній бік а.с. 15).

Окрім цього, 06.09.2018 відповідачем прийнято розпорядження за тим самим номером №203753, згідно якого нарахований розмір пенсії позивача визначено 16 261,83 гривень, з обмеженням максимальним розміром щодо виплати 14 350, 00 гривень (а.с.13).

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо надання інформації про розмір отримуваної пенсії у 2017 і 2018 роках, на що Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області листом від 16.10.2018 за №396/М-15 повідомило позивача, що з 11.10.2017 внесено зміни до законодавчих актів у відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 за №2148-VІІІ, тому рішення суду від 15.11.2006 необхідно виконувати в межах покладених судом зобов`язань, а починаючи з 11.10.2017 розрахунок розміру пенсії здійснити відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", з урахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017. Окрім того, зазначено, що з 1 липня 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії згідно поданої ним заяви від 12.07.2018 і даних персоніфікованого обліку за 2000-2018 роки у відповідності із внесеними змінами, в результаті чого максимальний розмір пенсії позивача становить 14 350,00 гривень (а.с. 12).

Не погоджуючись із таким зменшенням розміру його пенсії, позивач звернувся з даним позов до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та службі в органах внутрішніх справ, визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (надалі по тексту також Закон №2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Положеннями статті 44 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби, які пропрацювали після призначення пенсії по інвалідності не менш як 2 роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється за їх заявою новий розмір пенсії з урахуванням заробітку, що визначається в порядку, передбаченому Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". На таких же умовах провадиться перерахунок пенсії, призначеної у мінімальному розмірі у звязку з відсутністю заробітку.

В разі дальшого зростання заробітку пенсіонера провадиться новий перерахунок пенсії за його заявою. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки роботи після попереднього перерахунку.

Розміри пенсій особам з числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, які одержують пенсію в органах Пенсійного фонду України, підлягають перерахунку у випадку, передбаченому частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Згідно частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Наведені норми кореспондуються з положеннями частини третьої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-ІV (далі по тексту також Закон №1058-ІV).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 01.07.1988 отримує пенсію по інвалідності у відповідності до Закону №2262-ХІІ, і, як стверджує відповідач, на виконання постанови Івано-Франківського міського суду від 15.11.2006 у справі №2-а-556/2006 останньому з 01.03.2004 по 28.02.2006 проведено перерахунок пенсії, виходячи із фактично одержуваної позивачем за 2 останніх роки заробітної плати.

При здійсненні перерахунку, виплата пенсії позивача обмежувалася максимальним її розміром, відповідно до норм частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (тимчасово, по 31 грудня 2017 року 10 740,00 гривень).

06.09.2018 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області винесено розпорядження №203753, згідно якого визначено розмір пенсії позивача: основний розмір пенсії (обрахований в розмірі 80 відсотків від заробітку 12 522,50 гривень) 10 018,00 гривень, підвищення інваліду війни 2 групи 580,80 гривень, надбавка за заслуги 435,60 гривень, підвищення згідно статті 21 військового Закону 2 504,50 гривень, підвищення пенсіонерам, які працюють в гірських населених пунктах 2 717,78 гривень, щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інваліду війни ІІ групи 50,00 гривень. В загальному нараховано пенсію позивачу в розмірі 16 261,83 гривень, до оплати з врахуванням обмеження максимальним розміром 14 350,00 гривень (а.с. 13).

З таким зменшенням розміру пенсії позивач не погоджується та вважає його таким, що суперечить пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 за №2148-VІІІ, пункту 4 розділу ХV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З даного приводу суд зазначає, що норми пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 за №2148-VІІІ і пункту 4 розділу ХV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на які посилається позивач, передбачають, що у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто наведена норма, перш за все визначає основну умову проведення перерахунку пенсії саме за нормами Закону №1058, після чого у разі зменшення розміру пенсії внаслідок такого перерахунку, підлягає виплаті пенсія в раніше встановленому розмірі.

Проте, суд звертає увагу, що пенсія позивачу призначена у відповідності до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і відповідно перерахунок пенсії позивача, здійснено органом пенсійного фонду за правилами статті 44 Закону №2262, згідно положень якої тільки заробіток, який враховується при встановленні нового розміру пенсії, визначається в порядку, передбаченому Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, норми пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 за №2148-VІІІ, якими доповнено пункт 4 розділу ХV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та на які посилається позивач в обґрунтування протиправності дій відповідача, не стосуються спірних правовідносин, та не можуть застосовуватись судом при вирішенні даного спору.

Окрім цього, суд звертає увагу, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі №0940/2065/18 встановлено правомірність розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області №203753 від 06.09.2018, яким проведено перерахунок пенсії, розмір якої склав 16306,68 грн. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2019 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі №0940/2065/18 залишено без змін (ас.с.24-32, 33-40).

Відповідно до ч. 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ста. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного суду України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи усе вище викладене, суд дійшов висновку, що відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , зокрема визнання протиправним дій щодо зменшення виплати пенсії з 75254,52 грн. до 16306,68 грн. та зобов`язання здійснити виплату пенсії в раніше встановленому розмірі 75254,52 грн. з 01.10.2017.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області (76000, м. Івано-Франківськ, вулиця Незалежності, 44, код ЄДРПОУ - 20550895).

Суддя Главач І.А.