Справа № 480/1100/19
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 р. Справа № 480/1100/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу №480/1100/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача за вислугу років із 90% до 70% грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу пенсії за вислугу років із розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Основний розмір пенсії позивача з дня її призначення становив 90% грошового забезпечення (вислуга 34 роки).

Як зазначає позивач, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 відповідачем у квітні 2018 проведено перерахунок його пенсії та визначено її у розмірі 70% грошового забезпечення. Таким чином, на переконання позивача розмір його пенсії безпідставно зменшено на 20%.

Позивач звертався до відповідача із заявою для з`ясування причин зменшення розміру пенсії та поновлення права на отримання пенсії у раніше призначеному розмірі - 90% від грошового забезпечення. Однак відповідач у листі від 18.03.2019 повідомив позивача, що при проведенні перерахунку відповідач керувався чинною редакцією ст.13 Закону України №2262-ХІІ. Тому відсутні підстави для обчислення пенсії, виходячи з 90% від сум грошового забезпечення.

Позивач вважає таку позицію відповідача протиправною, оскільки пенсія йому призначена у розмірі 90% від розміру грошового забезпечення, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на час призначення пенсії. Крім цього, позивач просить встановити судовий контролю за виконанням рішення, зобов`язавши відповідача подати звіт про виконання рішення.

Ухвалою суду від 08.04.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

26.04.2019 відповідач подав до суду відзив (а.с.35-36), у якому заперечує проти задоволення позовної заяви ОСОБА_1 , зокрема, вказує, що при проведенні перерахунку пенсії позивача починаючи з 01.01.2018 застосовано норми законодавства, чинні на момент його проведення, а саме статі 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами, внесеними Законом України від 27.03.2014 №1166 "Про запобіганням фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", які діють з 01.05.2014), згідно з якою максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення. Зазначені положення, як зазначив відповідач, стосуються розміру пенсії як при її призначенні, так і при проведенні перерахунку. Разом з цим, відповідач заперечує проти встановлення судового контролю, оскільки не наведено обгрунтованих і переконливих доказів необхідності його застосування.

Відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи з викликом сторін не надходило, тому розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.11.2001 є пенсіонером з числа колишніх працівників органів внутрішніх справ, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Сумській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

29.12.2015 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23.12.2015.

Цим Законом внесені доповнення в ст.63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме цю статтю доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

На виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" ОСОБА_1 з 01.01.2016 проведено перерахунок пенсії та визначено її у розмірі 70% грошового забезпечення (від 9827,07 грн.), що становить 8242,25 грн. Таким чином, з 01.01.2016 року розмір пенсії позивача зменшено на 20%. (а.с.16)

06.03.2019 позивач звернувся з листом до відповідача про поновлення порушеного права та з`ясування причин зменшення розміру пенсії з 90% до 70% від грошового забезпечення (яку він отримував раніше до здійснення перерахунку згідно з постановою КМУ №103 від 21.02.2018) (а.с.11).

Відповідач у листі від 18.03.2019 за №408/Б-11 повідомив, що на час проведення перерахунку пенсії згідно з постановою КМУ №103 від 21.02.2018 діяла норма ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", редакція якої передбачала обчислення максимально можливого розміру пенсії 70% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.12).

Суд не погоджується з даною позицією відповідача, вважає її безпідставною, виходячи з наступного:

На момент виходу позивача на пенсію (01.11.2001) діяв Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в редакції від 21.12.2000.

Відповідно до пункту "а" статті 13 цього Закону (в редакції станом на 01.11.2001) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Таким чином, враховуючи вимоги вищезазначеної норми, розмір пенсії позивача було визначено у розмірі 85% (вислуга 34 роки) від грошового забезпечення (а.с.30).

04.07.2002 внесено зміни до ч.2 ст.13 вказаного Закону, згідно з якими загальний розмір пенсії не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

У зв`язку з цим з 01.01.2003 позивачу здійснено перерахунок пенсії за вислугу років у розмірі 90% від грошового забезпечення (а.с. 29).

Натомість відповідач у квітні 2018 при перерахунку розміру пенсії позивача з 01.01.2016 протиправно застосував норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які набрали чинності 01.05.2014 року, зокрема частину 2 статті 13 зазначеного Закону, де вказано, що "максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення". Саме таку позицію відповідач висловив у листі від 18.03.2019 (а.с.12).

Однак, слід зазначити, що на момент настання права на пенсійне забезпечення позивача - 01.11.2001 ця норма Закону ще не діяла і зворотної дії в часі не має згідно з положеннями ст.58 Конституції України.

Частиною 1 статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до приписів ч.3 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, рішення відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 90% (саме такий розмір пенсії позивач отримував до здійснення перерахунку згідно з постановою КМУ №103 від 21.02.2018, що не заперечується відповідачем) до 70% грошового забезпечення не відповідає вимогам закону, отже є протиправним, а право позивача на отримання пенсії, виходячи з грошового забезпечення 90% підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2016 перерахунок раніше призначеної пенсії у відповідності з вимогами ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з основного її розміру 90% грошового забезпечення при вислузі 34 років, обрахованої відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону від 04.07.2002.

З урахуванням викладеного, суд вважає правомірними та обґрунтованими вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.01.2016 на підставі постанови КМУ №103 від 21.02.2018 з урахуванням 90% грошового забезпечення.

Стосовно заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення (подання до суду звіту про виконання судового рішення), суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказані положення не є імперативними та передбачають диспозитивну поведінку суду. Тобто, це право суду, а не його обов`язок, суд має можливість самостійно на власний розсуд приймати рішення про необхідність чи відсутність потреби в зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт.

При цьому, вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю, суд має врахувати надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно із судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконувати в рамках законодавства.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих аргументів необхідності застосування ч.1 ст. 382 КАС України та не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з квитанціями від 22.03.2019 №0.0..1 на суму 704,80 грн. (а.с.23) та від 05.04.2019 №0.0..1 на суму 63,60 грн. (а.с.24) при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 768,40 грн.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області Безверхому Леоніду Григоровичу необхідно відшкодувати судові витрати в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років із 90% до 70% грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул.Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років із розрахунку 90% відповідних сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець