Справа № 420/194/19
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 420/194/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бжассо Н. В.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

08 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до голови П'ятого апеляційного адміністративного суду Джабурія Олександра Валентиновича про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання належної відповіді, визнання протиправними дій щодо надання часткової відповіді, зобов'язання надати відповідь по суті,

В С Т А Н О В И В :

у січні 2019 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до голови П'ятого апеляційного адміністративного суду Джабурія Олександра Валентиновича про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання належної відповіді, визнання протиправними дій відповідача щодо надання часткової відповіді, зобов'язання надати відповідь по суті.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу у зв'язку з тим, що позивач не усунув недоліки вказані в ухвалі суду від 18 січня 2019 року.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Відповідно до розпорядження голови П'ятого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2019 року №10 адміністративну справу №420/194/19 передано до Верховного Суду для визначення підсудності, оскільки позовні вимоги по даній справі заявлені до голови П'ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Верховного Суду від 22.02.2019 року справу передано за підсудністю до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 22.04.2019 призначено справу до апеляційного розгляду на 06 травня 2019 року о 15:20 год.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю -доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Позовна заява може бути складена шляхом заповнення бланка позову, наданого судом. На прохання позивача службовцем апарату адміністративного суду може бути надана допомога в оформленні позовної заяви.

При цьому, в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

До позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 3 ст. 161 КАС України).

Частиною 1 ст. 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та встановлено 5-денний термін для усунення недоліків позовної заяви, а саме шляхом:зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта позивачки, повного ім'я відповідача, обґрунтування позовних вимог та зазначення яким чином, оскаржувані дії та бездіяльність відповідача порушують права, свободи та інтереси ОСОБА_2, надання доказів в обґрунтування позовних вимог або зазначення причин неможливості надання вказаних доказів, надання копії адміністративного позову з додатками (за їх наявності) для відповідача, зазначення власного письмового підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, сплати судового збору у розмірі 1536,80 грн.

24 січня 2019 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій остання вказала, що суд безпідставно не задовольнив її заяву про звільнення від сплати судового збору, що унеможливлює усунення інших недоліків позовної заяви.

Також, позивач просила продовжити їй строк на усунення недоліків, за умови якщо її буде звільнено від сплати судового збору та витребувати з ДОН ООДА довідку про те, що вона з 30.05.2016 не отримує заробітну плати та витребувати докази у відповідача.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позиач на виконання вимог ухвали від 18.01.2019 року не усунула недоліки позовної заяви, а відтак згідно п.1 ч. 4 ст.169 КАС України позовна заява підлягає поверненню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Так, положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір" закріплено право суду з огляду на майновий стан сторони своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати з підстав, зазначених у частині першій цієї статті.

Вказана норма кореспондується з нормою ч.1 ст.133 КАС України, згідно якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Також, згідно ч.ч. 1,2 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов'язки. Учасники справи, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

При цьому, ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене вище, особа, яка подає клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи та в підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, заява про усунення недоліків, зокрема мотивована тим, що ОСОБА_2 не має можливості самостійно подати докази складного матеріального становища, тому просить суд витребувати такі докази від роботодавця.

В той же час, позивачем не надано жодного доказу, що останньою вживались будь-які заходи на отримання таких відомостей, а їй було відмовлено в їх наданні.

Також, позивач просить витребувати довідку про неотримання заробітної плати з місця роботи, однак при цьому зазначає, що не працює і є пенсіонером та отримує пенсію.

Слід звернути увагу, що з абревіатури-ДОН ООДА, вказаної як в заяві про усунення недоліків від 24.01.2019 року, так і в апеляційній скарзі неможливо встановити яку установу, організацію чи підприємство ОСОБА_2 має на увазі.

Крім того, як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року у справі № 1-9/2012, інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї)- це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім'ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, повязану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім'ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою.

З огляду на вказане, суд першої інстанції після отримання позову, поряд з яким заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, не мав права з особистої ініціативи збирати та використовувати інформацію про майновий стан позивача, оскільки при поданні позовної заяви, будь-яких заяв про неможливість отримати інформацію про свій майновий стан та клопотань щодо витребування такої інформації, ОСОБА_2 не подавала.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу також і на те, що позивачем на усунення недоліків апеляційної скарги по даній справі, надано суду апеляційної інстанції довідку про розмір пенсії, отриманої за рік, що передує року, в якому остання звернулась до суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що наведені у заяві про усунення недоліків підстави є необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами, які встановлюють викладені у заяві обставини.

Одночасно, колегія суддів враховує, що маючи намір добросовісної реалізації належного права на перегляд своєї справи, сторона повинна забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону.

Колегія суддів вважає, що посилання позивача на те, що їй відстрочено сплату судового збору по іншій справі, не є підставою для звільнення від сплати судового збору за даним адміністративним позовом, без надання до суду відповідних доказів.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов'язки. Учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліметаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст.6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 у справі "Меньшакова проти України" (Заява №377/02) у п.52 "Суд повторює, що п. 1 ст. 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі "право на суд", яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на "розгляд" спору судом (Рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)".

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що позивачу в повній мірі була надана можливість реалізувати своє право на звернення до суду.

Крім того, позивач не усунув решти виявлених недоліків позовної заяви, не вказав всіх реквізитів позовної заяви передбачених ст. 160 КАС України, не вказав обґрунтування порушення оскаржуваними діями прав, свобод, інтересів позивача, не надав власного письмового підтвердження того, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, не надав копії адміністративного позову з додатками (за їх наявності) для відповідача.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки позивачем не усунуто недоліків позовної заяви у строк встановлений судом, які вказані в ухвалі від 18.01.2019 року, суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву, згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 44, 45, 77, 133, 160, 161, 169, 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.