Справа № 826/17329/17
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 травня 2019 року № 826/17329/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючої судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести ОСОБА_1 індексацію пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» з урахуванням показника індексу інфляції по Україні за період з січня 2014 року по вересень 2017 року включно 221,7% в межах позовної давності з дня звернення до суду та виплачувати довічно проіндексовану пенсію з моменту звернення з заявою про проведення індексації, а саме з 03 листопада 2017 року в межах позовної давності.

В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що 03 листопада 2017 року остання звернулась до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з заявою, в якій просила повідомити про здійснену індексацію її пенсії щомісячно відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», починаючи з 01 січня 2014 року.

Листом від 06 грудня 2017 року відповідач повідомив позивача про те, що індексація її пенсії виплачується у фіксованому розмірі.

На думку позивача, оскільки відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01 травня 2017 року складає 1312,00 грн, тому з травня 2017 року індексація пенсії позивача має складати 2908,70 грн.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у проведенні їй індексації пенсії, позивач звернулась до адміністративному суду з вказаною позовною заявою.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача послався на те, що позивач перебуває на обліку в Лівобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» в сумі 3518,64 грн, з яких 368,21 грн - індексація.

06 листопада 2017 року позивач звернулась до управління з заявою щодо індексації її пенсії, листом від 06 грудня 2017 року №18513/14/Р-1566 позивача повідомлено про відсутність підстав для проведення індексації її пенсії.

За доводами представника відповідача, з 01 січня 2017 року законодавчі підстави для здійснення індексації пенсії відсутні, у зв`язку з чим, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з твердженнями представника відповідача, позивач надала відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмового провадження).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2019 року замінено первісного відповідача Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві на його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, позивач є пенсіонером, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві, отримує пенсію по інвалідності ІІ групи, яка розрахована за нормами Закону України «Про державну службу» з 01 грудня 2006 року.

06 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою, в якій просила повідомити про здійснену позивачу індексацію пенсії щомісячно з 01 січня 2014 року по теперішній час з урахування індексу інфляції в розмірі 221,7%.

Листом від 06 грудня 2017 року №18513/14/Р-1566 Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві повідомило позивача про те, що пенсія індексується відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, а також зазначило, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №1774 від 06 грудня 2016 року індексація пенсії проводиться тільки згідно постанов Кабінету Міністрів України.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними позивач звернулась до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 2001 року №1282-ХІІ, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України від 03 липня 2001 року №1282-ХІІ) визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Статтею 4 Закону України від 03 липня 2001 року №1282-ХІІ визначено, що Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 6 Закону України від 03 липня 2001 року №1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року (далі по тексту - Порядок №1078, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1-1 Порядку №1078 передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку.

Абзацами 1 та 3 пункту 4 Порядку №1078 встановлено, що Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Аналіз наведених вище норм діючого законодавства дозволяє суду дійти висновку, що індексація пенсії проводиться з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. При цьому, величина індексу споживчих цін за відповідний місяць має перевищувати поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Так, у відповідності до наявної у матеріалах справи копії листа Державної служби статистики України від 30 жовтня 2017 року №15.2-20/1812ПІ, у період з 01 січня 2014 року по вересень 2017 року індекс споживчих цін кожного місяця (окремо) не перевищував показника 103%.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачу за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2017 року здійснювалась індексація пенсії.

Водночас, вважаючи таку індексацію незаконною, позивач просила здійснити її шляхом множення прожиткового мінімуму встановленого для непрацездатних осіб (з 1 травня 2017 року у розмірі 1312,00 грн) на індекс інфляції (1312,00 грн* 221,7% = 2908,70 грн).

Проте, такий спосіб проведення індексації не передбачений Порядком №1078.

З огляду на все викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для проведення позивачу індексації пенсії, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 2001 року №1282-ХІІ, з урахування показника індексу інфляції по Україні за період з січня 2014 року по вересень 2017 року включно 221,7%, відсутні, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 1 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, тобто до 11 жовтня 2017 року) пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII частину 1 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV виключено, а тому положення вказаної законодавчої норми не підлягають застосуванню при вирішенні даного спору по суті.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання виплачувати довічно проіндексовану пенсію з моменту звернення з заявою про проведення індексації, а саме з 03 листопада 2017 року в межах позовної давності, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість та передчасність.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не надано суду достатніх документальних доказів, якими підтверджуються протиправні дії відповідача, в той час, як відповідачем доведено відсутність правових підстав для здійснення індексації пенсії позивача відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту підписання до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська