Справа № 420/140/19
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/140/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому позивач просить суд визнати протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі підпункту В пункту 7 "Порядку призначення і виплати пенсії працівникам льотно-випробного складу та цивільної авіації", затвердженого Постановою КМУ від 21.07.1992 року №418 (в редакції Постанови КМУ від 09.08.2005 року №713) з 01 березня 2017 року по даний час; зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснювати перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно підпункту В пункту 7 "Порядку призначення і виплати пенсії працівникам льотно-випробного складу та цивільної авіації", затвердженого Постановою КМУ від 21.07.1992 року №418 (в редакції Постанови КМУ від 09.08.2005 року №713) з 01 березня 2017 року з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження її максимальним розміром та проводити виплати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що пенсія позивачу була призначена 16.08.1993р. на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим, застосування відповідачем обмеження граничного розміру пенсії на підстав ч.3 ст.85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є неправомірним, оскільки Порядком, розробленим та затвердженим постановою КМУ №418 на виконання Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачено право позивача на перерахунок пенсії у разі збільшення, середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки, щороку з 01 березня.

Ухвалою суду від 15.01.2019р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від відповідача 08.02.2019р. за вхід. №ЕП/1041/19 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого виплата пенсії здійснюється з урахуванням абзаців 4 та 5 пункту 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Максимальний розмір пенсії не може перевищувати десять розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. З 1 липня 2018 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 14350 грн.

Ухвалою суду від 14.02.2019р. розгляд справи призначено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.03.2019 року о 10:00 год.

Ухвалою суду від 23.04.2019р. закрито підготовче провадження у справі №420/140/19 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.05.2019р.

Позивач просить суд розглянути справу без його участі в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо виплати пенсії в повному обсязі без обмежень як працівник льотно-випробувального складу та цивільної авіації, який отримує пенсію з 16.08.1993р.

Листом Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №392/Я-01 від 24.10.2018р. повідомлено позивача, що пенсію обчислено на підставі абзаців 1 та 3 пункту В пункту 7 «Порядку призначення і виплати пенсії працівникам льотно-випробувального складу та цивільної авіації» та ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після отримання даних про середню зарплату в країні за минулий рік, в березні 2018 році проведений перерахунок пенсії з 01.03.2018р. згідно з Порядком, у максимальному розмірі. Так, розмір пенсії з 01.03.2018р. становить 21 728,23 грн., тобто 75 % від заробітку 28 970,97813 грн. Пенсія позивачу виплачувалась в максимальному розмірі з 01.03.2018р.- 13 730,00 грн. та з 01.07.2018р. - 14 350,00 грн. (а.с. 10-11).

Позивач вказує, що пенсія йому була призначена 16.08.1993р. на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим, застосування відповідачем обмеження граничного розміру пенсії на підстав ч.3 ст.85 закону України «Про пенсійне забезпечення» є неправомірним, оскільки Порядком, затвердженим постановою КМУ, передбачено право позивача на перерахунок пенсії у разі збільшення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки, щороку з 01 березня, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовіносинам, суд виходив з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п.7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418 пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (пункт 6 цього Порядку) і за кожний рік вислуги (у чоловіків - понад 30 років і у жінок - понад 25 років) пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії за віком. За кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом "а" статті 13 та статтею 14 Закону, пенсія збільшується на 1 процент заробітку. Максимальний розмір пенсій за вислугу років працівників льотно-випробного складу не може перевищувати 85 процентів заробітку. Крім того, працівникам льотно-випробного складу до пенсії за вислугу років нараховуються надбавки та підвищення, передбачені статтями 21 та 77 Закону. Заробіток для обчислення пенсій працівникам льотно-випробного складу визначається в такому порядку: а) у разі призначення (перерахунку) пенсії, яка обчислена із заробітку до 1992 року, скоригований відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 липня 1992 р. N 395 "Про додаткове коригування рівнів державних пенсій" (ЗП України, 1992 р., N 8, ст.188) середньомісячний заробіток підвищується за коефіцієнтом, який визначається як частка від ділення середньої заробітної плати працівників народного господарства за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, на 1005 карбованців; б) якщо пенсія обчислюється з урахуванням заробітку після 1 січня 1992 р., то частина заробітку до 1 січня 1992 р. коригується відповідно до підпункту "а" цього пункту, а заробіток за кожний місяць після 1 січня 1992 р. збільшується на коефіцієнт, що визначається як частка від ділення середньої заробітної плати працівників народного господарства за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, на середню заробітну плату працівників народного господарства за відповідний місяць. З одержаної суми обчислюється пенсія за нормами, встановленими Законом України "Про внесення змін до статті 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; в) у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Виплата пенсії здійснюється з урахуванням абзаців четвертого та п`ятого пункту 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, відповідно до ч. 3 ст. 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Так, відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011 року передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пунктом другим розділом II Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015 року визначено, що дія положень даного Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01 січня 2016 року.

Таким чином, враховуючи те, що пенсія ОСОБА_1 була призначена у 1993 році на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення" та з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу" від 21.07.1992 року № 418, а у 2017 році відповідачем був проведений перерахунок, суд дійшов висновку, що застосування відповідачем обмеження граничного розміру пенсії останнього на підставі ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України "№ 911-VII від 24.12.2015 року є неправомірним.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі "Хонякіна проти Грузії" (Khoniakina v. Georgia), № 17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року).

Європейський Суд наголошував на тому, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення у справі "ОСОБА_2 Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Чинне законодавство України чітко визначає випадки, при виникненні яких у держави виникає право на обмеження права і свобод громадянина, у тому числі і пенсійних виплат.

Відповідно до частини 3 ст. 22, ст. 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк. Таку правову позицію Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 20.03.2002 року №5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій) (пункт 6 мотивувальної частини).

Тобто, згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються державою і не можуть бути скасовані або обмежені. Звуження змісту прав і свобод особи означає зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або величину (кількість) благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Відповідно до роз`яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції та в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акта прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі, коли зі змісту норм Конституції не випливає необхідність додаткової регламентації її положень законом.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (Рішення Конституційного Суду України N7-рп/2004 від 17.03.2004, N 20-рп/2004 від 01.12.2004, N 8-рп/99 від 06.07.1999, N 5-рп/2002 від 20.03.2002 , N 20-рп/2004 від 01.12.2004).

Таким чином, суд дійшов висновку, що право позивача на нарахування пенсії без її обмеження є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про визнання протиправними дій Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі підпункту В пункту 7 "Порядку призначення і виплати пенсії працівникам льотно-випробного складу та цивільної авіації", затвердженого Постановою КМУ від 21.07.1992 року №418 (в редакції Постанови КМУ від 09.08.2005 року №713) з 01 березня 2017 року по даний час.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно підпункту В пункту 7 "Порядку призначення і виплати пенсії працівникам льотно-випробного складу та цивільної авіації", затвердженого Постановою КМУ від 21.07.1992 року №418 (в редакції Постанови КМУ від 09.08.2005 року №713) з 01 березня 2017 року з урахуванням раніше виплачених сум та проводити виплати без обмеження максимальним розміром.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аргументи відповідача суд відхиляє з огляду того, що обмеження розміру пенсії максимальним значенням 14350грн. стосовно позивача є безпідставним, оскільки пенсія йому була призначена у 1993р., отже обмеження максимальним розміром до нього не застосовується.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції №N1DL935607 від 10.01.2019р. позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. (а.с. 3)

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4а) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі підпункту В пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії працівникам льотно-випробного складу та цивільної авіації, затвердженого Постановою КМУ від 21.07.1992 року №418 (в редакції Постанови КМУ від 09.08.2005 року №713), з 01 березня 2017 року по даний час.

Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно підпункту В пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії працівникам льотно-випробного складу та цивільної авіації, затвердженого Постановою КМУ від 21.07.1992 року №418 (в редакції Постанови КМУ від 09.08.2005 року №713), з 01 березня 2017 року з урахуванням раніше виплачених сум та проводити виплати без обмеження її максимальним розміром.

Стягнути з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано 13.05.2019р.

Суддя М.М. Аракелян