Справа № 824/765/18-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/765/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернівецькій області, про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить:

- визнати дії Управління Держпраці у Чернівецькій області щодо ініціювання, оформлення та проведення позапланового заходу нагляду (контролю) протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, складену заступником начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області Кушнір Г.М. від 27 червня 2018 року № ЧВ-298/18/424/НД/АВ/П/ТД-ФС/143 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 223 380,00 грн.;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернівецькій області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати.

1. Аргументи учасників справи.

1.1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12 червня 2018 року посадовими особами відповідача складено акт інспекційного відвідування позивача, за результатами якого 27.06.2018 року винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, яку вважає протиправною, та такою що прийнята не на підставі, не у межах повноважень та без урахування обставин, що мають значення для її прийняття, з огляду на наступне.

1.2. Вважає, що протиправність дій відповідача під час призначення та проведення інспекційного відвідування позивача полягає у наступному в тому, що посадовими особами відповідача у направленні на проведення інспекційного відвідування № 04-119 не зазначено тип заходу (плановий чи позаплановий). Крім того, всупереч вимогам ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, контролюючий захід здійснено поза межами 2-денного строку визначеного Законом. Вимога про надання документів отримана позивачем 08 червня 2018 року, тоді як інспекційне відвідування повинно завершитись 07 червня 2018 року, тобто поза межами строку встановленого в направленні № 04-119.

1.3. Щодо тверджень відповідача з приводу роботи двох найманих працівників ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) зазначив, що між позивачем та зазначеними вище найманими працівниками, з метою надання послуг з обслуговування укладено цивільно - правові договори. Оплата за виконану роботу проводилась за актами прийому-здачі роботи, які складалися по закінченню виконання робіт, крім того роботи виконувались періодично і виключно за наявності у них можливості та з врахуванням потреб позивача у виконанні роботи.

1.4. Також позивачем зверталась увагу суду на те, що по закінченні дії цивільно - правових угод і отримання виконаних підрядних робіт 07.06.2018 року, на підставі заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позивачем укладені трудові договори.

1.5. Посилаючись на приписи ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності " та Порядку функціонування інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) вказав, що всупереч вказаним нормативним актам відсутні відомості, що відображають результати проведення відповідачем інспекційного відвідування позивача.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов в обґрунтування якого посилаючись на норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" зазначив, що суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Вказана норма повністю дотримана головним державним інспектором Ревуцьким Леонідом Івановичем, який вручив позивачу направлення на проведення інспекційного відвідування в якому відображена вся необхідна інформація.

2.1. Заперечуючи проти позову зауважив, що під час здійснення інспекційного відвідування, за місцем здійснення діяльності позивача, встановлено роботу двох найманих працівників, зокрема: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . У процесі проведення інспекційного відвідування позивач надав документи щодо роботи вказаних працівників, а саме: цивільно-правові угоди щодо виконання робіт. На думку відповідача обставини, які встановлені під час інспекційного відвідування носять ознаки, притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником, при цьому, дії позивача щодо надання трудовим договорам форми цивільно-правових договорів шляхом їх укладення, спрямовані для маскування дійсних відносини між сторонами і перешкоджає реалізації працівниками права на працю, гарантованого Конституцією та Кодексом законів про працю України, а також права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання, права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, право на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки тощо.

З огляду на наведене, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

3. Доводи учасників справи.

3.1. 26.04.2019 року представник позивача подав заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

3.2. Від представника відповідача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

3.3. Враховуючи приписи частини 3 статті 194 КАС України та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

4. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

4.1. 04.06.2018 року управлінням Держпраці у Чернівецькій області на підставі рішення керівника, за результатами аналізу інформації ГУ ДФС у Чернівецькій області винесено наказ №295 "Про проведення інспекційного відвідування " на предмет дотримання вимог законодавства про працю, оформлення трудових відносин у фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 тривалістю 2 (два) робочих дні у період з 06.06.2018 року по 07.06.2018 року. (а.с.35 т.2)

4.2. Цього ж числа (04.06.2018 року) видано направлення на проведення інспекційного відвідування №04-119 тривалістю 2 робочих дні з 06.06.2018 року по 07.06.2018 року. (а.с.36 т.2)

4.3. 06.06.2018 року посадовими особами Управлінням Держпраці у Чернівецькій області складений акт №ЧВ-298/18/424/НД, про неможливість проведення інспекційного відвідування . Об`єкт відвідування або уповноважена особа за місцезнаходженням відсутня. (а.с.37-38 т.2)

4.4. На підставі вимоги № ЧВ-298/18/424/ПД від 06.06.2018 року про надання документів, інспекційне відвідування зупинено до 12.06.2018 року. Вимога отримана позивачем - 08.06.2018 року, що засвідчено особистим підписом. (а.с.39-40 т.2)

4.5. 12.06.2018 року за результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування №ЧВ-298/18/424/НД/АВ, яким встановлено у позивача порушення наступних норм законодавства:

- пп.6 ч.1. та ч.3 ст. 24 КЗпП України "Укладення трудового договору", зокрема в ході проведення інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернівецькій області, встановлено роботу двох найманих працівників, а саме - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

06 червня 2018 року ОСОБА_2 надала пояснення, що стажується в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1, у ОСОБА_1 з травня 2018 року на посаду продавця-касира, стажується два дня, через два дня з 8.00 год. до 18.00 год. без обідньої перерви, в обов`язки входить продавати товари (ІНФОРМАЦІЯ_1 харчування, алкогольні напої), прийняття товару, розкладання товару в магазині. Заробітну плату не отримувала, договір ще не складали.

Згідно пояснення ОСОБА_3 від 06 червня 2016 року встановлено, що вона працює у ОСОБА_1 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 , на посаді продавця-касира з травня 2018 року. Магазин працює з 7:45 год. до 21:45 год. без обідньої перерви, кожного дня. ОСОБА_3 працює позмінно два дня, через два дня. В обов`язки входить приймання та продаж продуктів, алкогольних напоїв, прибирання магазину. Заробітну плату ще не отримувала, тільки аванс. Заробітну плату виплачує підприємець ОСОБА_1

В процесі проведення інспекційного відвідування фізична особа-підприємець ОСОБА_1 надала документи щодо роботи вказаних працівників, а саме:

- цивільно-правова угода №1 від 28.04.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо виконання наступних робіт: обслуговування та розрахунку на касі, прийом і викладення товарів, прибирання магазину. Термін дії угоди з 01.05.2018 року по 06.06.2018 року.

- цивільно-правова угода №2 від 28.04.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо виконання наступних робіт: обслуговування та розрахунку покупців на касі, прийом і викладення товарів, прибирання магазину. Термін дії угоди з 01.05.2018 року по 06.06.2018 року.

Також ФОП ОСОБА_1 надала акти приймання - передачі виконаної роботи за вищевказаними цивільно-правовими угодами від 06.06.2018 року, та сплату 07-08 червня 2018 року відповідних платежів.

Згідно наказу №02 від 06 червня 2018 року ОСОБА_3 , з 07.06.2018 року прийнята на посаду касир-продавець згідно поданої заяви від 06.06.2018 року.

Згідно наказу №01 від 06 червня 2018 року ОСОБА_2 , з 07.06.2018 року прийнята на посаду касир-продавець згідно поданої заяви від 06.06.2018 року.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 надала пояснення, що приступила до роботи в магазині по АДРЕСА_1 , міста Чернівці з 2017 року. Працювала сама, так як не мала можливості прийняти на роботу працівників через відсутність довіри до людей, які приходили влаштовуватись на роботу (через крадіжки). В даний момент через хворобу батьків змушена прийняти на роботу працівників.

26 - 27 квітня 2018 року Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області проведено перевірку господарської одиниці продуктового магазину, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , господарську діяльність здійснює ОСОБА_1 (акт №51/24-13- 13-04-48 від 27.04.2018 року, який 27.04.2018 року отримала ФОП ОСОБА_1 , про що свідчить підпис).

В ході перевірки встановлено роботу двох осіб: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які 26.04.2018 року надали пояснення, що стажуються у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" у ФОП ОСОБА_1 з квітня 2018 року на посаді продавця-касира. Заробітну плату ще не отримували.

Працівники ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 (з квітня 2018 року ), були допущенні до роботи без укладання трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу. (а.с.45-49 т.2)

4.5. 27.06.2018 року посадовими особами відповідача на підставі статті 259 КЗпП України, статті 53 Закону України "Про зайнятість населення", частини 3 статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пункту 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509, та на підставі статті 265 КЗпП України - винесено постанову про накладення штрафу на позивача в сумі 223380,00 грн. (т.1 а.с.182-183)

4.6. 16.07.2018 року посадовими особами відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача №ЧВ-298/18/424/НД/АВ/П (а.с. 61-62 т.2)

4.7. Судом досліджена постанова Шевченківського райсуду м.Чернівці від 16 жовтня 2018 року № 722/7575/18, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.41 ч.1(3) Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено штраф у сумі 8500,00 грн. (а.с.62 т.2)

4.8. В ході судового розгляду справи судом також дослідженні письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06 червня 2016 року (а.с.41-42 т. 2)

4.9. В ході розгляду справи судом досліджена: цивільно-правова угода №1 від 28.04.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо виконання наступних робіт: обслуговування та розрахунку на касі, прийом і викладення товарів, прибирання магазину. Термін дії угоди з 01.05.2018 року по 06.06.2018 року. (а.с.55 т.2)

Цивільно-правова угода №2 від 28.04.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо виконання наступних робіт: обслуговування та розрахунку покупців на касі, прийом і викладення товарів, прибирання магазину. Термін дії угоди з 01.05.2018 року по 06.06.2018 року. (а.с.54 т.2)

Цивільно - правова угода від 30.03.2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо виконання наступних робіт: обслуговування, прибирання. Термін дії угоди з 02.04.2018 року по 30.04.2018 року. (а.с.188 т.1)

4.10. Акти приймання - передачі виконаної роботи за вищевказаними цивільно-правовими угодами. (а.с. 189 т.1, а.с. 56-57 т.2)

4.11. Згідно наказу №02 від 06 червня 2018 року ОСОБА_3 з 07.06.2018 року прийнята на посаду касир-продавець згідно поданої заяви від 06.06.2018 року. (а.с.190-191 т.1)

Згідно наказу №01 від 06 червня 2018 року ОСОБА_2 з 07.06.2018 року прийнята на посаду касир-продавець згідно поданої заяви від 06.06.2018 року.(а.с.197-198 т.1)

4.12. З 27.11.2006 року відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність, номер запису: 0013567. (а.с. 167 т.1)

4.13. Судом досліджені трудові договори, укладені між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , а також повідомлення про прийняття працівника на роботу. (а.с. 192 т., а.с. 199 т.1, а.с.200 т.1)

4.14. Крім того, судом досліджено наявні в матеріалах справи скріншоти офіційного сайту Державної регуляторної служби України, в яких відсутня інформація, яка стосується інспекційного заходу позивача. (а.с.168-170 т.1)

5. Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує наступні положення законодавства, та робить висновки по суті спору.

5.1. Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877).

Відповідно до статті 1 Закону № 877 державний нагляд (контроль) це - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Заходи контролю здійснюються (окрім інших), органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами… (стаття 2 Закону №877)

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Згідно частини 1 статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 (далі Положення), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю - визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Порядок №295).

Відповідно до п.2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці - Держпраці та її територіальних органів.

З огляду на встановлені судом обставини, очевидним є те, що предметом перевірки позивача було питання дотримання вимог законодавства про працю та інших порушень у сфері трудового законодавства.

5.2. Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позивних вимог (окрім іншого), позивач звертав увагу суду, що інспекційне відвідування проведено не на підставі вимог законодавства, та з порушенням процедури (в частині строків).

За змістом підпункту 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

В ході розгляду справи судом встановлено, що інспекційне відвідування позивача проведено на підставі наказу керівника органу та направлення, які винесені за результатами отриманої інформації ГУ ДФС у Чернівецькій області.

На час вирішення спірних правовідносин, зазначені розпорядчі документи є чинними і не скасованими. При цьому, вказаний наказ і направлення на інспекційне відвідування винесені на підставі джерела інформації (податкового органу), що не суперечить наведеним вище нормам. Відтак, суд відхиляє доводи позивача в тій частині, що відповідач здійснив інспекційне відвідування на підставі, яка не передбачена законодавством України.

Суд також не може погодитись із доводами представника позивача про те, що відповідачем порушено строк проведення інспекційного відвідування.

Як вбачається з матеріалів справи, під час відвідування об`єкту контролю (06.06.2018р.) позивач був відсутній за місцем проведення, що зафіксовано в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування від 06.06.2018 року. Направлення на інспекційне відвідування пред`явлено для ознайомлення особисто позивачу - 08.06.2018р. Оскільки позивач не надав документів для перевірки та був відсутній за місцем її проведення - такі дії в свою чергу і призвели власне до того, що відповідачем проведено перевірку не в період з 06.06.2018 року по 07.06.2018 року, а 12.06.2018 року з наданням відповідної вимоги, яка стосувалась пред`явлення документів для перевірки.

Судом також встановлено і те, що позивач фактично допустив посадову особу відповідача до проведення перевірки, що останнім не заперечувалось.

Як зазначено вище, у зв`язку з неможливістю проведення інспекційного відвідування, відповідачем складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування позивача та була вручена вимога про надання документів від 06.06.2018 року, якою позивача зобов`язано у строк до 12.06.2018 року надати документи необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Разом з тим, вказаною вище вимогою строк проведення інспекційного відвідування позивача продовжено до 12.06.2018 року. Стверджуючи про протиправність процедури проведеної перевірки, позивач не навів достатніх аргументів, які б вказували на порушення в діях посадових осіб відповідача, маючи при цьому можливість не допустити працівника відповідача до проведення інспектування, якщо вважав, що така перевірка проводиться протиправно. З огляду на наведене, суд відхиляє доводи позивача щодо порушення процедури ініціювання, оформлення та проведення інспекційного відвідування. Також суд не може погодитись з тією обставиною, що посадові особи відповідача провели інспекційне відвідування з порушенням законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

5.3. Звертаючись до суду позивач також посилаючись на приписи ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Порядку функціонування інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) звертав увагу на те, що посадовими особами відповідача всупереч вказаним нормативним актам вчинено протиправні дії щодо не внесення відомостей до системи, що відображають результати проведення відповідачем інспекційного відвідування позивача.

Постановою КМУ від 24 травня 2017 р. № 387, відповідно до частини десятої статті 4-1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" Кабінет Міністрів України затверджено Порядок функціонування інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю), внесення відомостей до неї та строки розміщення цих відомостей (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізм функціонування інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) (далі - система), внесення відомостей до неї та строки розміщення цих відомостей.

Суб`єкт наповнення цієї системи є - посадова особа органу державного нагляду (контролю) або посадова особа ДРС, що уповноважена вносити відомості до системи (пункт 2).

Згідно пункту 7 Порядку система призначена для збереження та систематизації відомостей про заходи державного нагляду (контролю); автоматизованого виявлення суб`єктів господарювання, які на відповідний плановий період включені до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) одночасно кількох органів державного нагляду (контролю), та формування проекту плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на плановий період.

Відомості, визначені абзацами другим - восьмим частини другої статті 4-1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", та зміни до них вносяться до системи суб`єктами наповнення не пізніше трьох робочих днів з дня прийняття рішення, в якому містяться відповідні відомості чи зміни до них.

Відповідно частини другої статті 4-1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) вносяться відомості про:

юридичних осіб - найменування, ідентифікаційний код, місцезнаходження, види діяльності, ступінь ризику від провадження господарської діяльності;

фізичних осіб - підприємців - прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків (серія та номер паспорта - для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному органу доходів і зборів та мають відмітку в паспорті), місце проживання, види діяльності, ступінь ризику від провадження суб`єктом господарювання господарської діяльності;

найменування органів державного нагляду (контролю);

види господарської діяльності, що підлягають державному нагляду (контролю);

перелік нормативно-правових актів, дотримання вимог яких перевіряється під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), з посиланням на офіційні веб-сторінки відповідних органів державного нагляду (контролю);

річні плани проведення заходів державного нагляду (контролю) та план проведення комплексних заходів державного нагляду (контролю);

звіти про виконання річних та комплексного планів проведення заходів державного нагляду (контролю) за попередній рік;

дату і номер наказу (рішення, розпорядження), місце здійснення заходу, строки здійснення, тип, підставу та предмет здійснення заходу, найменування органу державного нагляду (контролю), що зазначені у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю);

результати здійсненого заходу державного нагляду (контролю) із зазначенням номера акта щодо виявлення або відсутності порушень законодавства, посилання на відповідні вимоги законодавства у разі виявлення порушень;

короткий зміст розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснених заходів державного нагляду (контролю);

застосовані до суб`єкта господарювання адміністративно-господарські санкції за результатами здійсненого заходу державного нагляду (контролю);

результати оскарження розпорядчих документів органів державного нагляду (контролю) та застосовані до суб`єктів господарювання адміністративно-господарські санкції.

Судом встановлено, а також і не заперечувалось відповідачем те, що до автоматизованої системи останнім не внесено будь-яких відомостей, які стосуються позивача за результатами інспекційного відвідування.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ст. 245 КАС України.

Частиною 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення (окрім іншого) про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Із змісту вказаних норм видно, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На думку суду, позивач звертаючись до суду в частині вимог, помилково визначив для себе спосіб відновлення порушеного права у вигляді визнання дій протиправними. По своїй суті "дія", це перш за все стан активної поведінки відповідача. З огляду на встановлені судом обставини вбачається, що відповідач у спірних правовідносинах вчинив саме протиправну бездіяльність, яка виразилась у не внесенні відомостей до автоматизованої системи, що відображають в тому числі і результати проведення інспекційного відвідування позивача. А тому, на думку суду належним способом захисту порушених прав позивача - слід визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не внесені відомостей до інтегрованої автоматизованої системи.

5.4. Як зазначалось вище, за результатами інспекційного відвідування щодо дотримання вимог трудового законодавства, у відношенні позивача 27.06.2018 року винесено постанову № ЧВ-298/18/424/НД/АВ/П/ТД-ФС/143 про накладення штрафу за порушення вимог законодавства про працю та зайнятість населення в сумі 223380,00 грн., а 16.07.2018 року у відношенні позивача складено протокол №ЧВ-298/18/424/НД/АВ/ПТ про адміністративне правопорушення щодо порушення законодавства про працю.

Частиною 1 статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За змістом частин 3, 4 статті 265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Водночас, відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) передбачено також Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до частини 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, частиною 2 статті 265 КЗпП України і частиною 3 статті 41 КУпАП передбачено відповідальність для фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Штраф за частиною 2 статті 265 КЗпП України є фінансовою санкцією, яка накладається постановою уповноваженої посадової особи Держпраці, що може бути оскаржена в судовому порядку, а штраф за частиною 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення є адміністративною відповідальністю і накладається згідно із рішенням суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що і стаття 265 КЗпП, і стаття 41 КУпАП були викладені в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" від 28.12.2014.

Вищезазначений закон передбачав введення статтею 265 КЗпП фінансових санкції для роботодавців - юридичних та фізичних осіб-підприємців, у вигляді штрафу у розмірі від 1 до 30 мінімальних заробітних плат за допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин, оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, виплати заробітної плати без нарахування та сплати єдиного внеску та податків, порушення термінів виплати заробітної плати більш ніж за один місяць, виплати не в повному обсязі, недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці та порушення інших вимог трудового законодавства.

Натомість стаття 41 КУпАП мала на меті запровадити штрафи для посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин; за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним про порушення вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" іншою особою, а також інше грубе порушення законодавства про працю.

Тобто, ключовою відмінністю цих двох статей є суб`єктний склад правопорушення. Завдяки цьому одночасно до відповідальності може бути притягнуто юридичну особу, як роботодавця (за ст. 265 КЗпП України) та посадову особу цієї юридичної особи (за ст. 41 КУпАП) за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин.

Однак, у разі притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця на підставі абзацу другого ч. 2 ст. 265 КЗпП і частини 3 ст. 41 КУпАП, повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид порушення (допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору).

Таким чином, притягнення особи до відповідальності за одне й те саме порушення двічі, суперечить вимогам статті 61 Конституції України, відповідно до яких ніхто не може двічі притягатися до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Закон не визначає, до якого саме виду юридичної відповідальності належать заходи впливу за правопорушення, передбачені у ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Водночас диспозиції абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.3 ст.41 КУпАП в частині визначення правопорушення абсолютно тотожні: "фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту)", а обставини, що послугували підставою їх встановлення для позивача - ідентичні.

Враховуючи вищенаведені ознаки, а також пріоритетність тлумачення, яке у найбільшій мірі відповідає інтересам людини, суд дійшов висновку, що правопорушення, передбачені у частині 2 статті 265 КЗпП України так само, як і правопорушення, передбачене у частині 3 статті 41 КУпАП, належить до адміністративної відповідальності.

5.5. Як встановлено в ході розгляду справи та вбачається з матеріалів справи, відповідачем за допуск позивачем фізичних осіб до роботи без оформлення трудового договору складено протокол про адміністративне правопорушення та направлено адміністративні матеріали до Шевченківського районного суду м. Чернівці для прийняття рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Постановою Шевченківського райсуду м.Чернівці від 16 жовтня 2018 року №722/7575/18 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено штраф у сумі 8500,00 грн. Постанова набрала законної сили.

В той же час, постановою Управління Держпраці накладено штраф за те саме правопорушення вдруге, що є порушенням вимог статті 61 Конституції України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №814/2156/16 (адміністративне провадження № К/9901/17864/18).

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України судом враховуються висновки Верховного Суду, при виборі і застосуванні норм права.

5.5. Згідно частини 1 та частини 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності прийнятого рішення, а тому суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, прийнятою не у відповідності до норм чинного законодавства, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Підсумовуючи сукупність вищенаведених обставин справи, а також враховуючи встановлену протиправну бездіяльність відповідача щодо невнесення відомостей до автоматизованої системи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про задоволення адміністративного позову повністю.

6. Розподіл судових витрат.

6.1. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. З урахуванням наведеного, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2233,80грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернівецькій області - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління Держпраці у Чернівецькій області щодо невнесення відомостей, щодо проведення інспекційного відвідування фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до системи державного нагляду (контролю) відповідно Порядку функціонування інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю), внесення відомостей до неї та строки розміщення цих відомостей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 р. № 387.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову від 27 червня 2018 року № ЧВ-298/18/424/НД/АВ/П/ТД-ФС/143 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 223 380,00 грн.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернівецькій області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 2233,80 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП: НОМЕР_1 )

Відповідач - Управління Держпраці у Чернівецькій області (вул. Зелена, 3, м. Чернівці, 58003, )

Суддя Боднарюк О.В.