Справа № 480/603/19
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 р. Справа №480/603/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника позивача - Дерези М.Е.,

представника відповідача - Мачули А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва за межами населених пунктів на території Сумської міської ради Сумської області, викладеної у листі від 14.01.2019 р. № Г--16002-249/21-19;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва за межами населених пунктів на території Сумської міської ради Сумської області.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідачем листом від 14.01.2019 р. № Г--16002-249/21-19 було відмовлено у задоволенні її заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, пославшись при цьому на інформаційну довідку Міськрайонного управління у м. Суми та Сумського району, відповідно до якої бажана земельна ділянка знаходиться в зоні магістральних доріг та зелених насаджень. Позивач вважає дану відмову протиправною, оскільки відповідно до проекту плану території земельної ділянки орієнтовною площею 150,0 га за межами м. Суми, магістральна дорога біля бажаного місця розташування не передбачена.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до судового розгляду по суті та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача та третій особі для надання пояснень, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.

На виконання зазначеної ухвали представником відповідача подано до суду відзив, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що відповідно до інформаційної довідки, наданої Міськрайонним управлінням у м. Суми та Сумському районі Головного управління від 10.01.2019 № 40/415-19 було встановлено, що згідно ст. 16, 19, 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», наказу Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 № 290 «Про затвердження Порядку розроблення містобудівної документації», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 року за № 1468/20206, розпорядження Голови Сумської обласної державної адміністрації від 26.07.2018 № 457-ОД «Про затвердження детального плану території земельної ділянки», затверджено детальний план території, а саме: земельної ділянки орієнтовною площею 150,00 га, яка обмежена продовженням вулиці Лебединської за межами міста Суми з півночі, та земельною ділянкою очисних споруд міста Суми зі сходу, розташованої за межами населених пунктів. Згідно визначеного плану земельна ділянка, вказана позивачем у викопіюванні, знаходиться в зоні магістральних доріг та зелених насаджень (а.с. 27-29).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із клопотанням від 12.12.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва за межами населених пунктів на території Сумської міської ради Сумської області. До заяви було додано графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки, а також копія паспорту та ідентифікаційного номеру (а.с. 15-20).

Листом від 14.01.2019 р. № Г--16002-249/21-19 Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повідомило позивача про наявність підстав, що ускладнюють отримання земельної ділянки, а саме що "відповідно до інформаційної довідки наданої Міськрайонним управлінням у м. Сумах та Сумському районі Головного управління від 10.01.2019 за № 40/415-19 встановлено, що розпорядженням Голови Сумської обласної державної адміністрації від 26.07.2018 № 457-ОД «Про затвердження детального плану території земельної ділянки» затверджено детальний план території, а. саме: земельної ділянки, орієнтовною площею 150,0, яка обмежена продовженням вулиці Лебединської за межами міста Суми із заходу, вздовж адміністративної межі міста Суми з півночі та земельною ділянкою очисних споруд міста Суми зі сходу, розташованої за межами населених пунктів, відповідно до якого земельна ділянка знаходиться в зоні магістральних доріг та зелених насаджень" (а.с. 14).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 Земельного кодексу України.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 118 вказаного Кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України).

Тобто, Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

З листа Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 14.01.2019 р. № Г--16002-249/21-19, суд вбачає, що відмова позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність мотивована тим, що земельна ділянка знаходиться в зоні магістральних доріг та зелених насаджень (а.с. 14).

Проте суд зазначає, що судом було витребувано у Управління містобудування та архітектури Сумської ОДА належним чином завірений проектний план , який входить до детального плану територій земельної ділянки затвердженого розпорядженням голови Сумської ОДА від 26.07.2018 року № 457-ОД. На виконаня вимог суду Управлінням містобудування та архітектури Сумської ОДА було надано суду зменшену копію аркуша № 5 «Проектний план» графічної частини Детального плану території, а саме: земельної ділянки, орієнтовною площею 150,0 га, що обмежена продовженням вулиці Лебединської за межами міста Суми із заходу, вздовж адміністративної межі міста Суми з півночі, та земельною ділянкою очисних споруд міста Суми зі сходу, розташованої за межами населених пунктів (а.с. 54), який спростовує факт знаходження бажаної земельної ділянки в зоні магістральних доріг та зелених насаджень, оскільки магістральна дорога біля бажаного місця розташування не передбачена.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва за межами населених пунктів на території Сумської міської ради Сумської області, а відтак позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування відмови Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у наданні дозволу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва за межами населених пунктів на території Сумської міської ради Сумської області, викладеної у листі від 14.01.2019 р. № Г--16002-249/21-19, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Сумський області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва за межами населених пунктів на території Сумської міської ради Сумської області, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, відповідні повноваження відповідача стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вище викладене, позовна вимога про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Сумський області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва за межами населених пунктів на території Сумської міської ради Сумської області, з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача, є такою, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 12.12.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва за межами населених пунктів на території Сумської міської ради Сумської області.

Разом з тим. враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області суму судового збору в розмірі 768,40 грн., сплаченого згідно з квитанцією від 19.02.2019 № 0.0..1 (а.с. 4).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Петропавлівська, 108, м. Суми, 40021, ) у наданні дозволу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва за межами населених пунктів на території Сумської міської ради Сумської області, викладеної у листі від 14.01.2019 р. № Г--16002-249/21-19.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумський (вул. Петропавлівська, 108, м. Суми, 40021, ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 12.12.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва за межами населених пунктів на території Сумської міської ради Сумської області.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Петропавлівська, 108, м. Суми, 40021, ) суму судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.05.2019 року.

Суддя В.О. Павлічек