Справа № 200/3188/19-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 р. Справа№200/3188/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 13 липня 2018 року щодо неврахування при призначенні пенсії довідки про заробітну плату №153 від 27 червня 2010 року за період роботи у 1989-1994 роках у Відкритому акціонерному товаристві Костянтинівський металургійний завод" незаконним та скасувати його;

- зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області врахувати при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 17 листопада 2017 року довідку про заробітну плату №153 від 27 червня 2010 року за період роботи у 1989-1994 роках у Відкритому акціонерному товаристві "Костянтинівський металургійний завод".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому була призначена пенсія на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року по справі 805/741/18-а, яке набуло законної сили 13 червня 2018 року. Пенсія розрахована виходячи із загального стажу роботи 29 років 02 місяці 00 днів та з урахуванням заробітку за періоди з вересня 1983 року по серпень 1988 року та з липня 2000 року по липень 2016 за даними персоніфікованого обліку. При розрахунку пенсії Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не було враховано довідку про заробітну плату №153 від 27 червня 2010 року за період роботи у 1989-1994 роках у Відкритому акціонерному товаристві Костянтинівський металургійний завод» про що винесено рішення від 13 липня 2018 року, обґрунтовано тим, що довідка не відповідає Порядку №22-1.

Позивач вважає рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неврахування при призначені пенсії довідки про заробітну плату №153 від 27 червня 2010 року за період роботи у 1989-1994 роках у Відкритому акціонерному товаристві Костянтинівський металургійний завод» незаконним, у зв`язку з чим змушений був звернутися до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року відкрито провадження у справі № 200/3188/19-а за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено. Визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

У строк, встановлений судом, через відділ документообігу та архівної роботи суду, відповідачем надано відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в обґрунтування якого зазначено, що управлінням не враховано при призначенні пенсії ОСОБА_1 довідку про заробітну плату від 27.09.2010 року № 153 за період роботи в ВАТ «Костянтинівський металургійний завод» у 1989-1994 роках, оскільки остання не відповідає пп.3 п.2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005 року.

На підставі зазначеного, просив позивачу відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 28 листопада 2000 року Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області - орган виконавчої влади, який в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011 (далі за текстом - Положення №384/2011) та відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатне здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що 26.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком за списком № 2.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області, за участі третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відкритого акціонерного товариства "Костянтинівський металургійний завод" про зобов`язання вчинити певні дії та скасування рішення задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28 листопада 2017 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Костянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 26 серпня 1985 року по 22 серпня 1988 року та з 13 червня 1989 року по 26 лютого 1996 року на посаді волочильника волочільно - калібрувальної дільниці в Костянтинівському металургійному ім. Фрунзе (після реорганізації Відкрите акціонерне товариство «Костянтинівський металургійний комбінат»). Зобов`язано Костянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 26 жовтня 2017 року з урахуванням висновків суду.

Як вбачається з витягу пенсійної бази ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії, позивачу призначено пенсію за віком (список №2) з 18.11.2017 року.

Рішенням Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 13 липня 2018 року не враховано при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до ст.114 п.2 ОСОБА_1 довідку про заробітну плату від 27.06.2010 року № 153 за період роботи в ВАТ «Костянтинівський металургійний завод» у 1989-1994 роках, яка не відповідає п.п.3 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №22-1 від 2005 року та довідку про заробітну плату від 17.06.2016 року №0241, за період роботи в ДП «Донецька залізниця» Локомотивне депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці у 1980-1981 роках, так як не має можливості перевірити факт достовірності нарахованих сум, у зв`язку з відсутністю первинних документів, згідно ст.40 п.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами з 01.10.2011 року).

Не погодившись з рішенням відповідача в частині відмови не враховання при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 довідки про заробітну плату від 27.06.2010 року № 153 за період роботи в ВАТ «Костянтинівський металургійний завод» у 1989-1994 роках, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-IV.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 44 Закону визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 1 ст. 58 Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до п.п. 3 п. 2.1. «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (надалі Порядок), для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року.

Пунктом 2.10 Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Відповідно до п.17 Порядку № 22-1 (яка діяла на момент видачі позивачеві спірної довідки), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не можуть служити документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Аналогічна норма міститься у п.2.10 Порядку № 22-1 зі змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України №13-1 від 07 липня 2014 року (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) відповідно до якого вбачається, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Таким чином, єдиною підставою для проведення розрахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі № 12-11а-15

З матеріалів справи вбачається, що довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 27.09.2010 року № 153, видана Відкритим акціонерним товариством «Костянтинівський металургійний завод», видана на підставі особових рахунків за 1989-1994 року, на всі виплати нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України. Довідка підписана керівником підприємства - Тарасенко Н.Г.

Згідно інформації зазначеної у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом також встановлено, що Відкрите акціонерне товариство «Костянтинівський металургійний завод» зареєстровано за адресою: 85101, Донецька обл., місто Костянтинівка, вулиця Леніна, будинок 172, з 03.03.2008 знаходиться в стані припинення на підставі судового рішення господарського суду Донецької області № 5/74б від 12.10.2007 року про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, яке набрало чинності 22.10.2007 року. Геза Яніна Вікторівна - голова комісії з припинення або ліквідатор. При цьому, дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстава для його внесення - відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-XII у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом.

Ліквідатор (ліквідаційна комісія) виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 3 ст. 40 Закону № 2343).

Приписами статті 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом», як ст. 34 (в редакції, яка діяла на час початку ліквідаційної процедури) визначено, що ліквідатор забезпечує належне оформлення, упорядкування та зберігання всіх, у тому числі фінансово-господарських, документів банкрута протягом ліквідаційної процедури.

Між тим, суд встановлено, що ухвалою господарського суду від 18.08.2009р. припинені повноваження ліквідатора Франкфурта В.В. та ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Костянтинівський металургійний завод", м. Костянтинівка призначено арбітражного керуючого Тарасенко Н.Г.

Ухвалою господарського суду від 12.12.2013р. припинені повноваження ліквідатора Тарасенко Н.Г. та ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Костянтинівський металургійний завод", м. Костянтинівка призначено арбітражного керуючого Гезу Я.В.

Отже, станом на дату підписання довідки (27.09.2010 року) Тарасенко М.Г. мав всі права щодо підписання довідки від 27.09.2010 року № 153.

Між тим, суд зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року, яке набрало законної сили 13.06.2018 року підтверджується те, що ОСОБА_1 у період з 13.06.1989 року по 26.02.1996 року працював у Відкритому акціонерному товаристві "Костянтинівський металургійний завод".

Судом встановлено, що довідка від 27.09.2010 року № 153, яка подавалась позивачем для призначення пенсії, містить всі необхідні відомості стосовно заробітної плати та періоду роботи позивача у даній організації, підписана уповноваженою на те особою та завірена печаткою.

Відповідно до п. 4.2 Порядку орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

В контексті вищевикладеного, суд зазначає, що саме на Пенсійний фонд покладено обов`язок щодо здійснення виплат пенсій з урахуванням вимог пенсійного законодавства, а також щодо контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, що виключає можливість виплати пенсій, виплата яких не передбачена чинним законодавством, навіть за умови послідуючого відшкодування відповідних втрат Пенсійного фонду сторонніми особами.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей у доданої позивачем довідці. Отже, відповідач своїм право не скористався. Підстав вважати наведені в довідці відомості недостовірними, відповідачем не наведено.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак суд вважає що відповідач не довів правомірність своїх дій, не спростував дані довідки, а позивачем в свою чергу підтверджено належними доказами обставини, на які він посилається.

Відтак, системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про обґрунтування позивачем належними доказами в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України протиправності рішення відповідача щодо неврахування при призначенні пенсії довідки про заробітну плату №153 від 27 червня 2010 року за період роботи у 1989-1994 роках у Відкритому акціонерному товаристві Костянтинівський металургійний завод".

Разом з тим, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до ст. 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11.09.1997.

Частинами 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України"" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) нагадав, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області врахувати при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 18.11.2017 року (оскільки судом встановлена саме ця дата призначення пенсії) довідку про заробітну плату №153 від 27 червня 2010 року за період роботи у 1989-1994 роках у Відкритому акціонерному товаристві "Костянтинівський металургійний завод", є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, враховуючи, що позивачу призначена пенсія саме з 18.11.2017 року та позивачем не оскаржувалась відмова відповідача у рішенні від 13 липня 2018 року щодо врахування при призначенні пенсії довідки про заробітну плату від 17.06.2016 року №0241 за період роботи в ДП «Донецька залізниця» Локомотивне депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці у 1980-1981 роках, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 13 липня 2018 року в частині неврахування при призначенні пенсії довідки про заробітну плату №153 від 27 червня 2010 року за період роботи у 1989-1994 роках у Відкритому акціонерному товаристві Костянтинівський металургійний завод" та зобов`язання відповідача врахувати при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 18.11.2017 року довідку про заробітну плату №153 від 27 червня 2010 року за період роботи у 1989-1994 роках у Відкритому акціонерному товаристві "Костянтинівський металургійний завод".

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 770,00 грн. квитанцією Приватбанк від 26.02.2019 року за подання до суду адміністративного позову до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з цим, суд вважає необхідним наголосити, що у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Таким чином, судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 85113, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Ціолковського,25) від 13 липня 2018 року в частині неврахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 довідки про заробітну плату №153 від 27 червня 2010 року за період роботи у 1989-1994 роках у Відкритому акціонерному товаристві "Костянтинівський металургійний завод".

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 85113, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Ціолковського,25) врахувати при призначенні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 18.11.2017 року довідку про заробітну плату №153 від 27 червня 2010 року за період роботи у 1989-1994 роках у Відкритому акціонерному товаристві "Костянтинівський металургійний завод".

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 85113, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Ціолковського,25).

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 13 травня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Кочанова П.В.