Справа № 337/946/19
Суддя: Гнатик Г. Є.
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

03.05.2019 ЄУН № 337/946/19
Справа № 2-а/337/34/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г. Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 управління Патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Харченка Сергія Костянтиновича про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, закриття провадження по справі,

в с т а н о в и в :

18.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом який обґрунтовано тим, що 11.03.2019 року інспектором взводу 1 роти 1батальйону 3 УПП в Запорізькійобласті Хорченко К.С. в приміщенні Хортицького районного суду м.Запоріжжявинесена постанова БР №652916 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 15.01.2019 року о 21.00 год. за адресою: м.Запоріжжя, вул.М.Судця, 9, керував ТЗ марки «MercedesBenzSprinter 313 CDI», державний номер НОМЕР_1 , не маючи при собі водійського посвідчення відповідної категорії, чим порушив п.2.1 ПДР.

Вважає, що вказана постанова є протиправною, оскільки в його діях немає складу вказаного адміністративного правопорушення, ПДР він не порушував, взагалі у зазначений день та час транспортним засобом не керував. Водієм зазначеного автомобілю в цей час була інша особа, а він перебував в якості пасажира та не повинен був мати при собі водійське посвідчення, про що повідомив інспектору на місці зупинки транспортного засобу. При цьому, через півтора місяця, перебуваючи в приміщенніХортицького районного суду м.Запоріжжя, куди їх викликали в іншій справі, інспектор вирішив притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, в зв`язку з чим склав оскаржувану постанову.Просить скасувати постанову БР №652916 від 11.03.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

28.03.2019 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Ревкова А.К. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково пояснили, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не скористався своїм правом щодо надання доказів, які б підтверджували б правомірність винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, доводів позивача належними та допустимим доказами не спростував. Просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що при накладанні адміністративного стягнення на позивача він діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про національну поліцію». Події, які викладені в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності БР №652916 від 11.03.2019 року, відповідають дійсності, відбувались 25.01.2019 року на вул. М.Судця в м.Запоріжжя за участю позивача, саме він був за кермом автомобіля, але посвідчення водія при собі не мав. Скласти постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на місці зупинки не було можливості через технічні перешкоди, не працювала база. Просив в задоволені позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і тим, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що 11.03.2019 року інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області Харченко К.С. в приміщенні Хортицького районного суду м.Запоріжжя винесена постанова БР №652916 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 15.01.2019 року о 21.00 год. за адресою: м.Запоріжжя, вул.М.Судця, 9, керував ТЗ марки «MercedesBenzSprinter 313 CDI», державний номер НОМЕР_1 , не маючи при собі водійського посвідчення відповідної категорії, чим порушив п.2.1 ПДР.Вказана постанова була отримана особисто позивачем у день її винесення.

Незаконність винесеної інспектором поліції постанови про накладання адміністративного стягнення позивач обґрунтовує тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126КУпАП, а саме факт керування в зазначений день та час транспортним засобом, та вказує на порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки інспектор поліції обставини справи повно та об`єктивно не встановив, постанова винесена не на місці зупинки.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Підпунктом а) п. 2.4 ПДР Українипередбачено, що на вимогуполіцейськоговодій повинен зупинитися з дотриманнямвимогцих Правил, а такожпред`явити для перевіркидокументи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 2.1 ПДРУкраїниводіймеханічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема,посвідченняводіяна право керуваннятранспортнимзасобомвідповідноїкатегорії (п.п. «а»).

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема приписами ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КупАП).

Згідно зі ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність постанови відповідача інспектора поліції Хорченко С.К. від 11.03.2019 року про притягнення позивача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126КУпАП.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, відповідно до ст.9,77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач інспектор УПП Харченко С.К., як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В порушення вищевказаних вимог відповідач відзиву на позов не подав та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог ПДР, які передбачені диспозицією ст.126КУпАП.

Оскільки відповідачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів правомірності свого рішення, суд позбавлений можливості перевірити, на підставі яких доказів поліцейський прийшов до висновку про наявність адміністративного правопорушення, винуватість ОСОБА_1 та наявність інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. В постанові про накладанняадміністративногостягненняпосилання на такідоказитакожвідсутнє. Крім того, з урахуванням того, щопозивач на місцізупинкитакожзаперечувавподіюправопорушення та свою винуватість, в постановіполіцейського не наведенімотививідхиленняцихзаперечень та відсутні будь-якіобґрунтуванняполіцейського про винуватістьГорєлова В.В.

Таким чином, оцінивши обставини справи, суд вважає недоведеним з боку відповідача факту наявності в діях ОСОБА_3 порушення ПДР, а саме керування транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія.

Суд вважає, що інспектор поліції при прийнятті рішення про накладання адміністративного стягнення на позивача допустив порушення вимог ст.7,245,251-252,280 КУпАП, відповідно до яких провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, орган, уповноважений на прийняття рішення про накладання адміністративного стягнення, зобов`язаний прийняти законне, справедливе і обґрунтоване рішення в результаті всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності, оцінки належних та допустимих доказів.

В даному випадку інспектор поліції таких заходів не вчинив, обставини справи повно та об`єктивно не встановив, належних та допустимих доказів на їх підтвердження не зібрав та не оцінив, доводи позивача не перевірив, в постанові належним чином не обґрунтував свої висновки щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не навів докази, якими підтверджуються його висновки.

Крім того, інспектор поліції справу про адміністративне правопорушення щодо позивача розглянув не на місці виявлення імовірного правопорушення та не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення,а в приміщенні суду, де він зустрів позивача під час розгляду іншої справи.

Суд вважає,що позиція відповідача щодо правомірного розгляду ним справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови щодо позивачав іншому місці ніж місці вчинення правопорушення та місці знаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення,є грубим порушенням закону, оскількице свідчить про занадто спрощений підхід до розгляду справи та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також свідчить про ігнорування процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і відповідно, про неправомірність дій інспектора поліції.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що інспектор поліції ОСОБА_4 ., будучи посадовою особою УПП в Запорізькій області і суб`єктом владних повноважень, при накладанні адміністративного стягнення на позивача діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом, чим порушив вимоги ст.19 Конституції України.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126КУпАП, то факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, а винесена відповідачем постанова - незаконною та необґрунтованою.

Таким чином, позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст. 241- 246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 652916 від 11 березня 2019 року, винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП.

Провадження по справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП.

Повний текст рішення виготовлено судом 13.05.2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене в Третій апеляційний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є. Гнатик