Справа № 817/1578/17
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
10 травня 2019 року м. Рівне №817/1578/17
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача/заявника: ОСОБА_1 , відповідача: представник Маєвський С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву
про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/1578/17 за нововиявленими обставинами,
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2018 у справі №817/1578/17 ОСОБА_1 відмовлено повністю у позові до Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання протиправними дій щодо виведення поза штат (розпорядження) ОСОБА_1 в результаті проведення організаційного заходу до 30.07.2017 в управлінні територіальної оборони управління Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати грошового забезпечення за серпень, вересень 2017 року в повному обсязі та про стягнення грошового забезпечення та грошової надбавки за таємність за серпень, вересень 2017 року в повному обсязі з урахуванням винагороди, відповідно до займаної посади старшого офіцера відділу напрямків управління виплат територіальної оборони управління Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по день виключення зі списків особового складу частини.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2018 у справі № 817/1578/17 - без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.12.2018 (адміністративне провадження №К/9901/67493/18) та ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.01.2019 (адміністративне провадження №К/9901/1349/19), відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2018 у справі №817/1578/17.

05.04.2019 до Рівненського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2018 за нововиявленими обставинами.

Оскільки заява ОСОБА_1 відповідала вимогам статті 364 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою від 10.04.2019 відкрито провадження в справі №817/1578/17 за нововиявленими обставинами.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.05.2019.

За правилами частини другої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, за нововиявленими обставинами в суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з частиною третьою цієї статті, під час перегляду за нововиявленими або виключними обставинами сторони користуються правами, визначеними статтею 47 цього Кодексу.

В свою чергу, за правилами частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до наведеного, суд розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у порядку спрощеного позовного провадження та не постановлював ухвали про виклик свідків за заявою ОСОБА_1 від 18.04.2019 (а.с.42) та про витребовування доказів у відповідача за заявою ОСОБА_1 від 18.04.2019 (а.с.31-32).

Також судом не прийнята до розгляду заява ОСОБА_1 від 02.05.2019 про судовий захист, в якій він просив забезпечити ефективний захист його прав та законних інтересів шляхом визнання протиправним та скасування наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 04.08.2017 №403 «Про надання доступу до державної таємниці та виплату надбавки за режимні обмеження», яким з 03.07.2017 припинено доступ ОСОБА_1 до державної таємниці, а також визнання протиправним та скасування наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 19.09.2017 №213, яким ОСОБА_1 виведено поза штат.

Зазначена заява по своїй суті є нічим іншим як заявою про зміну предмету позову, подання якої на стадії перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, неприпустимо.

Крім цього, усі заяви і клопотання позивача подані без доказів направлення копій іншому учаснику справи.

За змістом письмової заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, та його усними поясненнями в судовому засіданні, після закінчення розгляду справи №817/1578/17 ним були виявлені обставини, які свідчать про помилковість судового рішення, оскільки таке прийнято всупереч законодавству України, зокрема: Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, наказу Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 «Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 07.04.2017 №124 «Про затвердження Інструкції з діловодства у Збройних Силах України», що призвело до прийняття всупереч ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України необґрунтованого та незаконного рішення, яке не ґрунтується на засадах верховенства права, оскільки ухвалено всупереч нормам матеріального права без дотримання норм процесуального права. Крім того, на переконання ОСОБА_1 рішення ухвалене судом не на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, оскільки відповідачем приховано певні докази. Зокрема вказував, що всупереч п.233 Положення та ст.49-2 КЗпПУ відповідач приховав організаційні заходи та не довів до відома позивача щоб той міг подати рапорт на іншу посаду, а всупереч п.119 Положення, та всупереч п.4.28 Інструкції відповідач знехтував першочерговим правом позивача на призначення на вакантні посади. Крім цього зауважив, що відповідач приховав рапорти та подання інших військовослужбовців та ввів суд в оману, повідомивши, що рапорти відпрацьовуються вибірково на військовослужбовців, що не відповідає дійсності, та спростовується п.4.9 Інструкції. Наголошував, що надання 24.07.2017 ВЛК з визначенням позивача обмежено придатним до служби у військовий час, не є датою завершення військової служби, що надавало йому право на вибір чи звільнятись з військової служби саме встановленим порядком чи продовжувати військову службу надалі, і при цьому забороняло відповідачу позбавляти позивача військової посади. Також ОСОБА_1 вказував, що судами обох інстанцій встановлено, що він перебував в розпорядженні (поза штатом), а тому правових підстав для виплати позивачу винагороди в розмірі 40%-100% у відповідача не було, що на його глибоке переконання не відповідає дійсності і є помилковим твердженням. Крім того, позивачу не зрозуміло, де суди взяли наказ командувача Сухопутних військ ЗС України (по особовому складу) про перебування його в розпорядженні. Підсумовуючи свою правову позицію ОСОБА_1 вказав, що нововиявленими обставинами є наступне:

1.Начальник Головного управління персоналу - заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил України у відповіді від 25.02.2019 №321/1254 на його запит вказав, що позбавлення осіб офіцерського складу військових посад законодавством України не передбачено, що підтверджує те, що відповідач протиправно позбавив позивача військової посади з 31.07.2017.

2.Тимчасово виконуючий обов`язки заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України у відповіді 30.03.2019 на скаргу позивача від 27.03.2019 №300/5/79 зазначив, що нормативно - правовими актами визначення поза штат не передбачено, а тому і механізм виведення офіцерів поза штат не встановлений, що підтверджує, що відповідач вивів позивача поза штат протиправно, а тому судом було прийнято помилкове рішення. Крім того, з даної відповіді підтверджено той факт, що статтею 49-2 Кодексу законів про працю України визначено: «про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці», що підтверджує, що відповідач не повідомляв позивача про заплановані організаційні заходи з 26.04.2017 та в подальшому їх приховував від нього протиправно. Також з даної відповіді підтверджено той факт, що відповідач знехтував першочерговим правом позивача на призначення на посаду протиправно (троє дітей, дружина не працює). Крім того, підтверджено той факт, що відповідач скасував доступ до відомостей, що становлять державну таємницю протиправно всупереч п.2.33 Інструкції з діловодства (тобто не наказом).

3.Військова частина НОМЕР_1 у відповіді від 26.03.2019 №350/173/129/47/ПС на запит позивача розтлумачила, що у даний час перебування на лікуванні, в основній або додатковій відпустці виключається із загального періоду перебування у розпорядженні, для тих військовослужбовців, які звільнені з посади та зараховані у розпорядження наказом командира (начальника), які мають право призначення на цю посаду, що підтверджує той факт, що відповідач навмисно ввів суд в оману для досягнення позитивного результату для себе, однак дане тлумачення відповідача не відповідає дійсності, та є ключовою помилкою суду.

За позицією представника Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", висловленою в судовому засіданні, жодних правових підстав для перегляду судового рішення в справі за нововиявленими обставниками немає.

Заслухавши позицію сторін та дослідивши подані позивачем на обґрунтування заяви докази, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною другою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

За своїм змістом нововиявленими обставинами є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Істотними обставинами є фактичні дані (явища, події, факти або сукупність умов), що в установленому порядку спростовують факти, які були покладено в основу судового рішення. Тобто, це обставини, які впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

При цьому нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення, на час розгляду справи.

Отже, умовами для перегляду рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору.

Не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи.

Приймаючи 23.02.2018 рішення у справі №817/1578/17 суд першої інстанції надавав оцінку позовним вимогам ОСОБА_1 , які ґрунтувалися на тому, на момент введення в дію нового штатного розпису не було наказу командувача Сухопутних військ Збройних сил України про звільнення позивача з військової служби, з огляду на що відповідач на переконання позивача був зобов`язаний перевести позивача на одну з новоутворених посад, після чого звільнити за станом здоров`я із виплатою всіх видів грошового забезпечення, в тому числі винагороди та надбавки за таємність.

При цьому, з урахуванням поданих доказів, суд визнав такі доводи безпідставними і такими що не ґрунтуються на вимогах відповідного законодавства.

Так, суд з огляду на відсутності доказів про зворотне, встановив, що ОСОБА_1 вакантні посади не пропонувались і питання про наявність у нього переважного права на залишення на службі чи першочергового права призначення на вакантні посади не вирішувалось. Але з урахуванням того, що ОСОБА_1 на час проведення організаційно-штатних заходів був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, в зв`язку з чим відмовився від бажання надалі проходити військову службу, жодної доцільності у розгляді питання щодо його призначення на вакантні посади не було. З огляду на те, що до кінця строку проведення організаційно-штатних заходів, тобто до 31.07.2017, не було вирішено питання щодо подальшого службового використання ОСОБА_1 , штатна посада якого з цієї дати була скорочена, він міг бути зарахований в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади (тобто перебувати поза штатом), в силу норми підпункту 1 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008. Однак, з урахуванням того, що увесь період часу з 07.07.2017 по 12.09.2017 ОСОБА_1 перебував на лікуванні, цей час не був включений до загального періоду перебування у розпорядженні відповідного командира, що також в повній мірі відповідає вимогам пункту 116 Положення. Також судом встановлено, що саме наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по стройовій частині) №213 від 19.09.2017 підполковника ОСОБА_1 виведено поза штат управління оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (а.с.173 том 1), з огляду на що зроблено висновок про перебування ОСОБА_1 у розпорядженні з 19.09.2017 по 21.09.2017. З огляду на наведене, суд кваліфікував дії оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " щодо виведення ОСОБА_1 в розпорядженні (поза штат) в даний проміжок часу правомірними та обґрунтованими.

Долучені ОСОБА_1 до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами письмові запити і відповіді на них (а.с.7-23 том 3) по своїй суті письмовими доказами по справі не являються, позаяк вони не є документами які фіксують певні явища, події, факти або сукупність умов. Відповіді на запити позивача є тлумаченням певних правових норм з боку осіб, яким відповідні запити були адресовані.

У своїй заяві ОСОБА_1 не повідомив суду про будь-які обставини, які б мали вплив на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні.

Суть його заяви полягає у власній юридичній оцінці обставин справи, і оскільки така оцінка відрізняється від тієї, що надана судом, він доводить про хибність останньої.

Більше того, по своїй суті і змісту заява ОСОБА_1 є апеляційною або касаційною скаргою на рішення суду, а не заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки зводиться до того, що суд на його переконання здійснив неправильне тлумачення закону, та ухвалив рішення всупереч норм матеріального права та без дотримання норм процесуального права.

02.05.2019 ОСОБА_1 також долучив до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами додаткові докази (а.с.52-103 том 3).

Поміж того, що вказані докази жодним чином не доводять існування нових фактичних обставин, які б мали вплив на вирішення судом першої інстанції даної справи, вони наявні у матеріалах даної справи, позаяк долучалися позивачем на стадії апеляційного провадження (а.с.129-139, 182-185, 221-228 том 2), а відтак їх оцінку здійснено судом апеляційної інстанції.

Окремо слід зауважити, що обґрунтування ОСОБА_1 заяви про перегляд судового рішення в справі за нововиявлиними обставинами перекликається із його письмовими заявами, які подавались суду апеляційної інстанції до винесення відповідним судом рішення (а.с.62-68, 91-95, 179-181, 219-220 том 2).

З огляду на викладене, обставини, на які посилається заявник, як на підставу перегляду судового рішення, не є нововиявленими в розумінні положень статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак, не можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення у даній справі в порядку цієї статті.

За наведеного, заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 23.02.2018 у справі №817/1578/17 до задоволення не підлягає.

За правилами частини першої статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України, уразі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

А за правилами частини третьої цієї статті, у разі залишення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення інші учасники справи можуть вимагати компенсації особою, яка її подала, судових витрат, понесених ними під час провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Керуючись статтями 241, 248, 256, 294, 361- 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2018 у справі №817/1578/17 за нововиявленими обставинами.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Рішення складено в повному обсязі 10.05.2019.

Суддя Друзенко Н.В.