Справа № 500/1531/19
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/1531/19
Провадження № 2-а/500/51/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

позивача Зечу В ОСОБА_1 Ф.,

представників позивача Рижало В.С., Щербакова С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до старшого лейтенанта поліції інспектора роти 6 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Капуш Євгенія Павловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ з організації несення служби в місті Ізмаїлі Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до старшого лейтенанта поліції інспектора роти 6 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Капуш Євгенія Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №929634 від 19.02.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 340 грн., мотивуючи тим, що із зазначеною постановою він не згоден, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Так, відповідно до змісту вказаної постанови, він, 19.02.2019 року о 01:12 год. керував автомобілем марки «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , який мав тріщини вітрового скла в зоні роботисклоочисників, чим порушив п. 31.4.7 (в) та п. 31.1 ПДР та ДСТУ 3649 від 2010 року, п. 6.8.5, чим порушив п. 31.4.7 (в) та п. 31.1 ПДР та ДСТУ 3649 від 2010 року, п. 6.8.5, чим порушив п. 31.4.7 ПДР - інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тим самим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.Під час оформлення постанови про накладення адміністративного стягнення, він намагався пояснити, що зазначена тріщина, з`явилась в результаті розморожування лобового скла. Окрім того, у зв`язку із тим, що автомобіль готується до фарбування, а також враховуючи незначний розмір, який складає приблизно 35-40 мм., заміна скла наразі є недоцільною, оскільки перед фарбуванням автомобілю необхідно демонтувати скло, що становить загрозу збереження його цілісності. Враховуючи зазначені обставини він просив обмежитись усним зауваженням. Відповідно до вимог ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщини завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Вважає, що постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Тобто в даному випадку повинна бути фіксація визначення розміру тріщини на лобовому склі. Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові немає. Також, причину зупинки автомобілю співробітниками патрульної поліції не було визначено та без пояснення причин було проведено особистий огляд та обшук автомобіля. За результатами обшуку автомобілю йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак після надання згоди, такий огляд проведено не було.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позов та просили його задовольнити.

В судове засідання відповідач старший лейтенант поліції інспектор роти 6 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Капуш Є.П. не з`явився, надав заяву від 12.04.2019 року про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання представник третьої особи - Відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки не повідомив, надав лист від 09.04.2019 року, яким заперечував проти задоволення позову та додав відеозапис правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представників позивача, допитавши свідка, дослідивши відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 19.02.2019 рокустаршим лейтенантом поліції інспектором роти 6 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Капуш Євгенієм Павловичем відносноОСОБА_2 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №929634 від 19.02.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП, якою застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

З вищезазначеної постанови від 19.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 19.02.2019 о 01:32:32 в м. Ізмаїл по вул. Пушкіна, 141А, керував транспортним засобом «Opel Kadett», номерний знак НОМЕР_1 , який мав тріщини вітрового скла в зоні роботи склоочисників, чим порушив п.п. 31.4.7 (в) та 31.1 ПДР України та ДСТУ 3649 від 2010 року, п. 6.8.5, чим порушив п. 3.1.4.7. ПДР Інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність закерування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно п.п. 31.4.7 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:інші елементи конструкції:встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

На верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів;

Згідно п.п. 31.1 Правил дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено доведений на його думку факт, що автомобіль позивача мав тріщини вітрового скла в зоні роботи склоочисників.

Згідно зі ст. 23 Закону України від 05 червня 2014 року № 1315-VII «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

ДСТУ 3649:2010 НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ УКРАЇНИ КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» поширюються на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 1 розділу «Вимоги до інших елементів конструкції» визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Так, відповідачем не було встановлено та не зазначено в постанові розмір тріщини на вітровому склі автомобіля позивача.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що 19.02.2019 року біля 01 години він разом з ОСОБА_2 та дівчиною позивача, їхали на автомобілі, яким керував позивач. В м.Ізмаїлі на вул. Пушкіна автомобіль був зупинений патрульними поліцейськими, які почали обшукувати автомобіль, не знайшовши нічого забороненого в результаті обшуку, поліцейський склав постанову за наявність тріщини вітрового скла. При цьому свідок пояснив, що тріщина вітрового скла на автомобілі була незначного розміру - 3-4 см.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, наданого представником Відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, вбачається, що відеозапис не стосується ОСОБА_2 , відеозапис був зроблений в інший день 02.03.2019 року та стосується водія автомобіля Volkswagen, номерний знак НОМЕР_2 (третій файл відеозапису о 22:45:22).

Тобто, відеозапис не є належним та допустимим доказом.

Таким чином, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування позивачем транспортним засобом «Opel Kadett», номерний знак НОМЕР_1 , з тріщиною вітрового скла в зоні роботи склоочисників та розміру цієї тріщини.

Суд зазначає, що одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий Стрелець Т.Г.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимогиОСОБА_2 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 929634 від 19.02.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 340 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до старшого лейтенанта поліції інспектора роти 6 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Капуш Євгенія Павловича (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, 72), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ з організації несення служби в місті Ізмаїлі Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, 72) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 929634 від 19 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 340 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.05.2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар