Справа № 240/5202/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Житомир справа № 240/5202/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 06.10.2018 донарахування призначеної пенсії, як звільненому після 01.03.2018, тобто за останні сім місяців служби, на підставі раніше поданих документів та додатково наданого документу - довідки Житомирського інституту імені С.П. Корольова за вих. №40 від 08.02.2019 з урахуванням у складі мого грошового забезпечення, з якого перераховано пенсію, виплачених за період із березня 2018 року по вересень 2018 року сум грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, нарахованої та виплаченої в березні 2018 року та виплатити різницю в недоотриманій із 06.10.2018 пенсії та виплачувати перераховану пенсію у повному розмірі.

В обґрунтування позову зазначає, що при призначенні пенсії відповідачем не були враховані додаткові види грошового забезпечення з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати до суду у термін, протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання даної ухвали, належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 ..

Копію ухвали відповідач отримав 22.04.2019, а позивач - 23.04.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відділом документального забезпечення суду 06.05.2019 зареєстровано відзив на позовну заяву та копії з матеріалів пенсійної справи.

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що включення до грошового забезпечення для обчислення пенсії суми грошової допомоги на оздоровлення, щомісячної додаткової грошової винагороди суперечить вимогам ч. 3 ст. 432 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та с деяких інших осіб". Вказує, що позивачеві при призначенні пенсії враховано грошове забезпечення за період березень-вересень 2018, а оскільки додаткову грошову винагороду виплачено лише в одному місяці, то її не було включено при призначенні пенсії

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що наказом першого заступника Міністра оборони України №49 від 10.09.2018 (по особовому складу), підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас. (а.с. 14)

Наказом начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова в№278 від 05.10.2018 (по стройовій частині) підполковника ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини із 05.10.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, із 06.10.2018 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

У позові ОСОБА_1 вказує, що при призначенні пенсії відповідачем не були враховані додаткові види грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди та грошової допомоги на оздоровлення.

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою у якій просив прийняти додатковий документ - довідку Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова №40 від 08.02.2019 якою підтверджено проведення виплати за період із березня по вересень 2018 року сум грошової допомоги на оздоровлення та додаткової грошової винагороди за лютий, з яких справлялись страхову внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та нарахувати і виплачувати в подальшому, призначену із 06.10.2018 пенсію. До заяви додав оригінал довідки за вих. №40 від 08.02.2019 (а.с. 20)

Листом №З-1248 від 27.03.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про те, що згідно Постанови №704 та додатку 15 до неї виплати, які зазначені в наданій довідці №40 від 08.02.2019 не відносяться ні до підвищень ні до надбавок, доплат, винагород, які мають постійний характер, ні до щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу. Вказано, що виплачена ОСОБА_1 грошова допомога на оздоровлення має окремий особливий і разовий характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян.

Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону №2011-ХІІ, пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Приписами п. 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Із системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.

Як зазначалось вище, розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Оскільки ОСОБА_1 звільнено у вересні 2018 року, судом береться до уваги грошове забезпечення позивача із вересня 2016 по серпень 2018 року.

Як встановлено судом, при зверненні із заявою про перерахунок пенсії, позивачем надано довідку Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова №40 від 08.02.2019 (а.с. 17).

Судом досліджено довідку №40 від 08.02.2019 та встановлено, що за період із березня 2018 року по вересень 2018 року позивач отримав у серпні 2018 року - грошову допомогу на оздоровлення.

Отже, виплата є разовою, а тому твердження позивача, що додаткова грошова винагорода у період із березня 2018 по день звільнення - щомісячна, суд вважає помилковим.

Суд відмічає, що у довідці №40 від 08.02.2019 відсутня інформація про нарахування та/або виплату щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, яка, на переконання позивача, була виплачена і нарахована у березні 2018 року.

Суд наголошує, що до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, включаються лише щомісячні основні види грошового забезпечення

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, названих вище одноразових додаткових видів грошового забезпечення, з яких сплачено єдиний внесок, не підлягають задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук