Справа № 813/917/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року № 857/914/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у справі №813/917/18 (суддя Хома О.П., м.Львів) за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання перерахувати пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУПФ) в якому просив: визнати дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними; зобов`язати ГУПФ перерахувати призначену позивачу пенсію з урахуванням розміру грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме суми - 447619,12 грн починаючи з 06.05.2017з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги наводячи окремі обставини справи вказує, на те, що суд першої інстанції при оцінці наявних в матеріалах справи документів необґрунтовано взяв до уваги довідку на підставі якої уже була призначена пенсія та жодним чином не оцінив відомості, що наведені у інформації про види та розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне страхування з 01.11.2014-31.10.2016, яка була надана адвокату позивача за останнім місцем служби ОСОБА_1 та на підставі якої той просив здійснити перерахунок призначеної йому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII) пенсії. Зазначає, що судом необґрунтовано звужено перелік видів грошового забезпечення військовослужбовців передбачених статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), а також не застосовано до спірних відносин положень постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 №1294 та інших нормативних актів якими встановлена і упорядковано структуру грошового забезпечення військовослужбовців Національної Гвардії України (далі - НГУ).

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Проте позивачем та його представником подано клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання та наведено дати на які позивач просить не призначати судові засідання.

Розглянувши вказане клопотання апеляційний суд вважає його необґрунтованим та безпідставним, оскільки жодних поважних причин неможливості прибути у судове засідання позивача та його представника не наведено, крім того у відповідності до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в розумінні статті 9 Закону №2011-XII виплати, в тому числі щомісячна додаткова грошова винагорода, на підставі яких позивач просив здійснити перерахунок пенсії, не належать до надбавок, доплат або підвищення, тобто не є додатковими видами грошового забезпечення, а відносяться до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей. Також суд зазначив, що із наявної в матеріалах справи довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 07.11.2016 №2/33-189ФВ (далі - Довідка №2/33-189ФВ) не можна встановити, що із спірних сум сплачувався єдиний соціальний внесок.

Такі висновки суду першої інстанції є лише частково правильними з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 03.11.2016 ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до статті 13 Закону №2262-XII у розмірі 70% грошового забезпечення на підставі заяви від 06.12.2016 та наданих уповноваженим структурним підрозділом Головного управління Національної поліції України документів, зокрема, грошового атестату від 02.11.2016 №47 та Довідки №2/33-189ФВ, виданих Західним територіальним управлінням НГУ (далі - Територільне управління).

На адвокатський запит представника позивача Клімова І.А. т.в.о. начальника Територіального управління від 23.10.2017 №50/33-2348 надіслано інформацію про види та розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 з якого було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.11.2014 по 31.10.2016 (а.с.20).

06.11.2017 позивач звернувся до ГУПФ з заявою провести перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, з якого було сплачено страховий внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме з суми 447 619,12 грн (а.с.21).

04.12.2017 ГУПФ листом №2775/Б-20/12.03-06 надано відповідь про відмову у задоволенні заяви позивача (а.с.18).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Частиною першою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за період з 01.11.2014 по 31.10.2016 отримав: матеріальну допомогу на оздоровлення в липні 2015 року - 6264,30 грн, в серпні 2015 року - 6264,30 грн, у вересні 2016 року - 13775,90 грн; премію, як вид заохочення згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України(далі - ЗСУ) в листопаді 2014 року - 5011,44 грн, в грудні 2014 року - 12264,30 грн, в квітні 2015 року - 3000 грн, в серпні 2015 року - 4000 грн, в жовтні 2015 року - 800,00 грн, в листопаді 2015 року - 6000 грн, в грудні 2015 року - 14500грн., в лютому 2016 року - 1700 грн, в березні 2016 року - 1500 грн; винагороду за безпосередню участь в АТО в листопаді 2014 - 6264,30 грн, в грудні 2014 року - 3839,41 грн, в березні 2015 року - 10022,88 грн, в квітні 2015 року - 1293,27 грн, в червні 2015 року - 6789,69 грн, в липні 2015 року - 9354,69 грн, в серпні - 323,22 грн з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що матеріальна допомога на оздоровлення, премія, як вид заохочення згідно Дисциплінарного статуту ЗСУ та винагорода за безпосередню участь в АТО є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, а тому підстави для включення таких виплат до складу грошового забезпечення для визначення розміру пенсії відсутні.

При цьому, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 6 лютого 2019 року у справі №11-806апп18 (далі - Постанова).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для включення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, отриманої позивачем під час проходження служби матеріальної допомоги на оздоровлення, заохочувальної премії, винагороди за безпосередню участь в АТО, оскільки виплата такої допомоги здійснювалася не щомісячно, і не входить до переліку видів грошового забезпечення, передбаченого частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ, а тому позовні вимоги в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу із включенням до складу грошового забезпечення одноразових додаткових видів грошового забезпечення не підлягають задоволенню.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 за період з 01.11.2014 по 31.10.2016 була нарахована та виплачена щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 40% місячного грошового забезпечення, з якої нараховувався та утримувався єдиний внесок, що підтверджується грошовим атестатом та інформацією про види та розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 , а саме: в лютому 2015 року - 2519,92 грн, в березні 2015 року - 3613,72 грн, з квітня по серпень 2015 року - 3758,58 грн, з вересня по листопад 2015 року - 4826,58 грн, в грудні 2015 року - 9653,16 грн, з лютого по травень 2016 року - 8265,54 грн, з червня по жовтень 2016 року - 5510,36 грн.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що згідно з частиною третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку про підставність позовних вимог в частині здійснення перерахунку пенсії включаючи щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 40% місячного грошового забезпечення, оскільки ОСОБА_1 має право на перерахунок та виплату пенсії із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди так, як така має щомісячний характер та з неї сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне страхування, а тому дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії в цій частині із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди є неправомірними, і належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з 03.11.2016 та виплачувати таку на підставі інформації про види та розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 з якого було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне страхування з 01.11.2014 - 31.10.2016, грошового атестату від 02.11.2016 №47 та довідки про суми сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування із грошового забезпечення позивача з 01.11.2014 по 31.10.2016 виданих Територіальним управління із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 на час призначення йому пенсії, 03.11.2016, згідно із Законом №2262-ХІІ мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним щомісячної додаткової грошової винагороди, однак ГУПФ протиправно відмовило у проведенні перерахунку розміру пенсії, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням названого щомісячного додаткового виду грошового забезпечення підлягають задоволенню без обмеження строком.

Наведений висновок, щодо аналогічних у цій справі відносин, узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у вже згадуваній Постанові.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги вище перелічених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, допустив неправильне тлумачення норм матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 308, 315-316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії із включенням до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії із включенням до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 40% місячного грошового забезпечення, скасувати та прийняти нову постанову, якою позов в цій частині задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії із включенням до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 40% місячного грошового забезпечення, з 03 листопада 2016 року.

В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 10 травня 2019 року.