Справа № 165/3026/18
Суддя: Василюк А. В.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/3026/18
Провадження № 2-а/165/25/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Нововолинського відділу поліції Нововолинського відділу поліції Радчука Романа Валерійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

20 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Нововолинського відділу поліції Нововолинського відділу поліції Радчука Р.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою серії НК №167427 від 10 листопада 2018 року, винесеною інспектором сектору реагування патрульної поліції Нововолинського ВП Радчуком Р.В. його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову такою, що складена і винесена із порушенням норм законодавства та його прав. Вказує, що 10 листопада 2018 року близько о 19 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Перемоги в м. Нововолинську, він був зупинений інспектором Радчуком Р.В., який повідомив, що, в порушення п.8.1 ПДР України, перетнувши суцільну лінію, ним здійснено обгін транспортного засобу. Зазначив, що він дійсно здійснив обгін службового автомобіля, однак діяв відповідно до п.1.30 ч.1 Розділу 34 ПДР, що дозволяє здійснення обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год. Відповідач не врахував його пояснень і виніс постанову серії НК від 10 листопада 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п.8.1 ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і, як наслідок, наклав на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Наголошує, що оскаржувана постанова містить невірні дані щодо дати його народження, а тому ідентифікувати його особу неможливо. Крім того, п.8.1 ПДР України не встановлює правило поведінки, з огляду на це вищезазначений пункт ПДР України не може бути порушено. Також, зазначив, що відповідач зачитав його права вже після винесення ним оскаржуваної постанови, тим самим порушив його право скористатися правовою допомогою. Крім того, інспектор порушив процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, неправомірно склав оскаржувану постанову на місці вчинення правопорушення, а не за місцем його вчинення, що не є тотожними поняттями. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і відповідач складаючи постанову, без складання попередньо протоколу про адміністративне правопорушення діяв упереджено та незаконно, в порушення вимог ч.2 ст.258 КУпАП. На підтвердження своїх звинувачень, відповідач не надав йому жодних належних доказів, а усі вони грунтуються виключно на припущеннях. У зв`язку з вищевикладеним просить адміністративний позов задовольнити, визнати дії інспектора сектору реагування патрульної поліції Нововолинського відділу поліції Нововолинського відділу поліції Радчука Р.В. неправомірними та скасувати постанову серії НК №167427 від 10 листопада 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн., а провадження у справі закрити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляду справи у його відсутності за наявними матеріалами, позов підтримує в повному обсязі (а.с.27).

Відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції Нововолинського відділу поліції Нововолинського відділу поліції Радчук Р.В. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.20)

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В постанові серії НК №167427 від 10 листопада 2018 року, відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції Нововолинського відділу поліції Нововолинського відділу поліції Радчук Р.В. зазначив, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MitsubishiLancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Перемоги в м. Нововолинську, здійснюючи обгін транспортного засобу, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.8.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 ПДР України. За наслідками розгляду справи ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 12).

Як зазначено в ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право знайомитись із матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

Відповідно до ст.280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні.

Відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП наступає за порушення зокрема і вимог розмітки проїзної частини доріг.

Жодних норм які б забороняли перетинати суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей), пункт 8.1 ПДР України не містить, відтак суд вважає підставним твердження позивача про невірну кваліфікацію його дій.

Згідно з вимогами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, згідно наказу МВС №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Крім того, у розділі ІІІ цієї інструкції зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведені норми суд не вбачає порушень у діях відповідача, а саме у тому, що ним не було складено протоколу про адміністративне правопорушення та у тому, що справа розглядалася саме на місці вчинення адміністративного правопорушення, оскільки останній діяв на підставі вищевказаної інструкції, а твердження позивача, як вважає суд, є невірним тлумаченням норм ст.258 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При ухваленні рішення у справі, суд виходить з того, що позивач не заперечує факту перетину суцільної лінії дорожньої розмітки при обгоні транспортного засобу, при цьому він зазначає, що службовий автомобіль рухався зі швидкістю менше 30 км/год., а тому його дії відповідали п.1.30 ч.1 Розділу 34 ПДР України.

Такі твердження позивача суд бере до уваги, оскільки даний пункт ПДР України дозволяє, як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідачем не було зазначено та документально підтверджено факту, який би вказував, що перетинаючи суцільну лінію та здійснюючи маневр обгону, позивач діяв не у відповідності до вищевказаної норми ПДР України.

Крім того, наявна невідповідність ідентифікаційних даних зазначених відповідачем в постанові та його даним зазначеним у паспорті громадянина України (а.с.10).

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, твердження позивача на заперечення факту порушення вимог ПДР України заслуговують на увагу, як і твердження того що постанова є незаконною, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутністю належних доказів та з грубим порушенням чинного законодавства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем не з`ясовано всіх фактичних обставин справи, було порушено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, невірно кваліфіковано дії позивача, а тому вважає за необхідне скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Нововолинського відділу поліції Нововолинського відділу поліції Радчука Р.В. серії НК №167427 від 10 листопада 2018 року про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення, у виді штрафу у розмірі 255 грн. та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги, про визнання оскаржуваної постанови протиправною не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд не повноважний вирішувати даного виду питання.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.9, ст.72, ст.73, ст.75, ст.77, ч.9 ст.205, ст.241, ст.242, ст.244, ст.245 КАС України, на підставі ч.1 ст.122 КУпАП, - суд,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Нововолинського відділу поліції Нововолинського відділу поліції Радчука Романа Валерійовича серії НК №167427 від 10 листопада 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд Волинської області.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк