Справа № 560/4011/18
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4011/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

11 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, оформлену листом від 13.11.2018 року № Б-13450/0-7419/0/95-18 у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області та прийняти рішення з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Не погодившись із даним рішенням Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області подало апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати дане рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2018 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадстру у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної

власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. До вказаної заяви додав весь необхідний пакет документів передбачений чинним законодавством.

Вказана заява зареєстрована Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області 17.10.2018 року за № Б-13450/0/94-18, що підтверджується відміткою на заяві.

У відповіді, оформленій листом від 13.11.2018 року № Б-13450/0-7419/0/95-18 відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, зазначивши, що земельна ділянка, з приводу якої звернулась ОСОБА_1 , включена в перелік земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги (наказ ГУ №155 від 17.10.2018). Відповідно до вимог частини 3 статті 136 Земельного кодексу України, земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів, тому задовольнити вимоги заяви ОСОБА_1 неможливо.

Начальником Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 17.10.2018 прийнято наказ №155 "Про включення земельних ділянок до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які пропонуються до продажу на земельних торгах", яким наказано: включити до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах окремими лотами, земельні ділянки згідно з додатком; надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на яку пропонуються до продажу на земельних торгах у формі аукціону (код цільового призначення 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), згідно з додатком; надати дозвіл на розробку технічних документацій з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, зазначених в додатку; укласти договір про підготовку лотів до продажу права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення на земельних торгах.

Вказаний наказ зареєстрований відповідачем 17.10.2018 о 17 год. 32 хв. (відмітка на наказі).

Згідно додатку до наказу Головного управління від 17.10.2018 року №155 до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах у формі аукціону входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 20,0000 га в адміністративних межах Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, номер кадастрового кварталу НОМЕР_1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Положеннями частини третьої статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Згідно з частиною першою статті 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частин першої - третьої та п`ятої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

З огляду на це, ОСОБА_1 , яка є громадянкою України, має право на набуття права власності на земельну ділянку для особистого селянського господарства.

Відповідно до частини першої статті 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року справі № 21-358а13 та в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Як встановлено судом першої інстанції, у спірній відмові відповідач вказав на те, що земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставлено на земельні торги.

Колегія суддів зазначає, що частиною 1 статті 134 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу (ч.2 ст.135 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Відповідно до ч.3 ст.136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Таким чином, до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами може бути включена земельна ділянка лише за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформована земельна ділянка, оскільки об`єктом продажу на аукціоні може бути земельна ділянка, яка є об`єктом цивільного права.

Також, аналіз приписів статті 136 Земельного кодексу України свідчить про те, що в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Однак докази, які б підтверджували, що на час розгляду заяви позивача, визначено перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами, із зазначенням місця розташування (адреса) земельної ділянки, її цільового призначення (функціональне використання), площі, кадастрового номеру, умов продажу, відсутні.

Крім того, заява позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області зареєстрована Головним управлінням 17.10.2018 за №Б-13450/0/94-18 о 16 год. 16 хв., а наказ відповідача №155 "Про включення земельних ділянок до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які пропонуються до продажу на земельних торгах" - 17.10.2018 о 17 год. 32 хв., тобто після надходження заяви позивача.

Таким чином, на момент звернення позивача із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, вказана позивачем земельна ділянка не була включена до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги.

Належних та допустимих доказів в спростування зазначеного представником відповідача суду не надано.

Вказані обгрунтування відповідача при наданні відмов позивачу в надані дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на думку суду, не відповідають вимогам закону, яким передбачено, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про необхідність визнання протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, оформлену листом від 13.11.2018 року № Б-13450/0-7419/0/95-18 у надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Враховуючи наведене, колегія суддів не встановила неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновком суду першої інстанцій у справі.

Рішення суду першої інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржуваному судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 11 травня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.