Справа № 260/621/19
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2019-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

11 травня 2019 року

м. Ужгород

№ 260/621/19

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Іванчулинець Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БСП ОЙЛ» про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БСП ОЙЛ» (далі – позивач) звернулось до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області (далі -відповідач) в якому просить: 1) визнати дії Управління Держпраці у Закарпатській області в особі першого заступника начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицика Василя Івановича щодо прийняття постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ЗК115/7/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-60 від 04.04.2019 року про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «БСП ОЙЛ» в сумі 125 190,00 грн. неправомірними; 2) визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ЗК115/7/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-60 від 04.04.2019 року про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «БСП ОЙЛ» в сумі 125 190,00 грн.;

10 травня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальність «БСП ОЙЛ» звернулось до Закарпатського окружного адміністративного суду із заяво про забезпечення позову. Якою просить суд вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ЗК115/7/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-60 від 04.04.2019 року про накладення штрафу на ТОВ «БСП ОІЛ» в сумі 125 190,00 гривень 00 коп., до набрання законної сили рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/621/19 та заборонити Управлінню Держпраці у Закарпатській області вживати заходи примусового виконання постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ЗК115/7/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-60 від 04.04.2019 року про накладення штрафу на ТОВ «БСП ОІЛ» в сумі 125 190,00 гривень 00 коп., до набрання законної сили рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/621/19.

Заява мотивована тим, що 04.04.2019 року першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грициком Василем Івановичем було розглянуто справу про накладення штрафу на підставі акта інспекційного відвідування, та постановою від 04.05.2019 № ЗК 115/7/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-60 на позивача за порушення законодавства про працю, а саме: за фактичний допуск працівника до роботи без належного оформлення трудових відносин на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України накладений штраф у розмірі 125 190,00 гривень 00 коп. Як вбачається із матеріалів справи, 22.03.2019 року начальником Управління Держпраці у Закарпатській області прийняте рішення про призначення справи про накладення штрафу до розгляду на 26.03.2019р. о 10:00. про що, позивач дізнався з поштового відправлення в день розгляду отримавши повідомлення 26.03.2019р. о 15:05 год. Таким чином, позивач зазначає, що умови розгляду справи які б відповідали приписам пункту 6 та пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 року для проведення розгляду справи відповідачем було порушено. Зазначає, що правомірність (неправомірність) прийняття оскаржуваної постанови Головного управління Держпраці у Закарпатській області буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду цієї справи, стверджувати на даний час про це неможливо, тому у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог ТОВ "БСП ОІЛ" про її скасування, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання цієї постанови.

Дослідивши заяву про забезпечення адміністративного позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У зв'язку з відсутністю необхідності надання додаткових доказів чи пояснень з питань забезпечення даного позову, відповідно до ч.2 ст.154 КАС України суд вважає за можливе розглянути його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Позивачем до заяви про забезпечення позову не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Подана позивачем заява про забезпечення позову обґрунтована лише тим, що у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог ТОВ «БСП ОЙЛ» про її скасування, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання цієї постанови.

В той же час, визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови є предметом розгляду справи по суті, таким чином, забезпечуючи заяву з підстав протиправності та скасуванні постанови - судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб є неможливим, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та суперечить вищенаведеному законодавству.

Постановою Верховного Суду від 19.06.2018 (справа №826/9263/17, адміністративне провадження №К/9901/44796/18) передбачено, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 17 абз.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р. “Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ”, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Враховуючи зазначене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову та доводів наведених на його обґрунтування, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БСП ОЙЛ» про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 256 КАС України.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п’ятнадцяти днів з дня її проголошення за формою і змістом, передбаченими ст. 296 КАС України.

Суддя

Д.В. Іванчулинець