Справа № 640/7999/19
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2019-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

11 травня 2019 року м. Київ № 640/7999/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Донець В.А., розглянувши, до подання позову, заяву про забезпечення позову Громадської організації "Інститут правової політики та соціального захисту імені Ірини Бережної" до Голови Верховної Ради України про визнання протиправними дій та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація "Інститут правової політики та соціального захисту імені Ірини Бережної" звернулась до суду з заявою про забезпечення позову: заборонити Голові Верховної Ради України та будь-кому із окремих депутатів та працівників апарату Верховної Ради України вчиняти будь-які дії, спрямовані на підписання Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", прийнятого 25.04.2019 Верховною Радою України, його направлення на підпис Президентові України та наступне офіційне його опублікування.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Згідно з частиною четвертою статті 152 КАС України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Пунктом 1 частини першої статті 153 КАС України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За подання заяви про забезпечення позову сплачено судовий збір - 576,30 грн. Заяву передано на розгляд до подання позову. Місцезнаходження сторін - місто Київ, предмет спору - оскарження дій суб'єкта владних повноважень - Голови Верховної Ради України. Оскільки вказаний спір територіально та предметно підсудний Окружному адміністративному суду міста Києва, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про забезпечення позову до подання позову.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (пункт 1); або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (пункт 2).

Як убачається зі змісту заяви про забезпечення позову, підставами вказано:

- невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів громадян, за захистом яких має намір звернутися позивач, оскільки підписання проекту Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" Головою Верховної Ради України, його направлення Президентові України та офіційне опублікування призведе до набуття законопроектом статусу Закону України, питання про скасування якого можливе лише у порядку конституційного судочинства, тобто унеможливить захист та поновлення порушених прав адміністративним судом;

- у разі відхилення на пленарному засіданні Верховної Ради України 14.05.2019 постанов про скасування рішення Верховної Ради України від 25.04.2019 про прийняття в цілому проекту Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" від 25.04.2019№5670-д-П, Голова Верховної Ради України підпише відповідний проект Закону України, його буде направлено на підпис Президенту України та його буде офіційно опубліковано, що унеможливить виконання рішення суду та поновлення порушених оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Перш за все суд звертає увагу, що з заявою про забезпечення позову звернулася Громадська організація "Інститут правової політики та соціального захисту імені Ірини Бережної". Зі змісту заяви вбачається, що вона подана з метою захисту інтересів позивача та її членів.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про громадські об'єднання" від 22.03.2012 №4572-VI громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Згідно зі статтею 21 цього Закону України "Про громадські об'єднання": для здійснення своєї мети (цілей) громадське об'єднання має право, зокрема, звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами; здійснювати інші права, не заборонені законом (пункти 2, 6 частини першої).

У заяві про забезпечення позову зазначено, що права громадської організації та її членів порушено діями Голови Верховної Ради України, проте заява не містить обґрунтування та доказів (наприклад, статут), що подана заява та позов, який має намір подати заявник, стосуються мети (цілей), з якою створено громадську організацію.

Представником заявника зазначено, що підставами позову буде визначено прийняття проекту Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" на підставі голосів народних депутатів України, які не були зареєстровані, тобто за них голосували інші народні депутати України. Разом з тим, заява не містить обґрунтувань наведеним твердженням, не зазначено джерела такої інформації, не надано також доказів на підтвердження наведених обставин.

Недоведеність заявником очевидної протиправності дій Голови Верховної Ради України в зв'язку ненаданням жодного доказу на підтвердження такої обставини, необґрунтованість доводів щодо завдання шкоди членам громадської організації, оскільки не надано установчих документів, інших доказів, які б дали змогу суду з'ясувати мету (цілі) громадської організації та зробити висновок про порушені права, інтереси її членів, дає підстави для висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України <...>. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії спрямовані на підписання Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", прийнятого 25.04.2019 Верховною Радою України, його направлення на підпис Президентові України та офіційне оприлюднення, призведе до зупинення законодавчої процедури, здійснюваної Верховною Радою України щодо ухвалення проекту Закону. Водночас, предметом спору, з яким має намір звернутись заявник, є протиправність дій Голови Верховної Ради України під час головування на засіданні Верховної Ради України, що виразилась у допущенні голосування окремими народними депутатами України за картками інших народних депутатів України. Заявник вказує, що незабезпечення позову призведе до неможливості виконання рішення суду, в разі його задоволення. Проте, протиправність, на думку заявника, дій чи бездіяльності Голови Верховної Ради України, за наведеного обґрунтування заяви про забезпечення позову, не може бути підставою для зупинення адміністративним судом ухвалення Верховною Радою України проекту Закону України. Судом уже зазначалось, що заявником не обґрунтовано, за захистом яких прав, інтересів згідно з метою (цілями) громадської організації має намір звернутися до суду представник цієї організації. Також заява не містить доводів щодо співмірності застосування заходів забезпечення позову: з одного боку йдеться про права, інтереси членів громадської організації, щодо яких в заяві нічого не зазначено, з іншого - про громадян України, які не мають відношення до Громадської організації "Інститут правової політики та соціального захисту імені Ірини Бережної".

Слід звернути увагу, що частиною третьою статті 130 " Регламенту Верховної Ради України", затвердженого Законом України від 10.02.2010 №1861-VI передбачено, що в разі виявлення порушень законодавчої процедури, передбаченої цим Регламентом, наслідком чого може бути скасування результатів голосування <...> народний депутат у дводенний строк може письмово звернутися до Голови Верховної Ради України з обґрунтованою пропозицією про внесення уточнень до прийнятого закону. У цьому разі Голова Верховної Ради України не підписує закон без розгляду зазначених пропозицій Верховною Радою у порядку, передбаченому цим Регламентом (стаття 48).

Згідно зі статтею 48 "Регламенту Верховної Ради України": Рішення Верховної Ради можуть бути скасовані Верховною Радою до підписання відповідного акта Верховної Ради Головою Верховної Ради України (частина перша); у разі порушення встановленої цим Регламентом процедури при розгляді й голосуванні проекту закону, постанови, іншого акта Верховної Ради народний депутат, інший суб'єкт права законодавчої ініціативи чи його представник можуть звернутися до головуючого на пленарному засіданні із заявою про порушення цього Регламенту при розгляді й голосуванні питання (частина третя); головуючий на пленарному засіданні повинен невідкладно вжити заходів для усунення порушень цього Регламенту, які виникли при розгляді й голосуванні питання, або у разі виникнення перешкод, які могли вплинути на результати голосування під час його проведення, провести за рішенням Верховної Ради повторне голосування без обговорення (частина четверта); у разі якщо в результаті вжитих головуючим на пленарному засіданні заходів не забезпечено припинення порушення цього Регламенту та не усунуто наслідків цього порушення при голосуванні за закон, постанову чи інший акт Верховної Ради в цілому або якщо головуючий на пленарному засіданні залишив заяву без розгляду, народний депутат, інший суб'єкт права законодавчої ініціативи може у дводенний строк звернутися до Голови Верховної Ради України з відповідною письмовою заявою (частина п'ята); одночасно народний депутат, інший суб'єкт права законодавчої ініціативи вносить проект постанови Верховної Ради про скасування рішення Верховної Ради про прийняття закону, постанови чи іншого акта Верховної Ради в цілому; після розгляду відповідного проекту постанови Верховної Ради в комітеті, до предмета відання якого належать питання регламенту, Верховна Рада без голосування про включення до порядку денного розглядає його на пленарному засіданні. Обговорення питання щодо такого проекту постанови Верховної Ради проводиться за скороченою процедурою (частина дев'ята); рішення про скасування результатів голосування за закон, постанову чи інший акт Верховної Ради в цілому приймається більшістю голосів народних депутатів від конституційного складу Верховної Ради, якщо інше не передбачено цим Регламентом (частина десята).

Отже, "Регламентом Верховної Ради України" встановлено доволі чіткий алгоритм розгляду питання щодо скасування рішення Верховної Ради України, внаслідок порушення процедури ухвалення законопроекту.

У заяві про забезпечення позову зазначено, що народні депутати України скористались цією процедурою, відповідні питання будуть предметом розгляду Верховною Радою України.

Крім того, за змістом абзацу другого пункту 1 статті 150 Конституції України саме до повноважень Конституційного Суду України належить вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) законів. Під час розгляду питання на відповідність Конституції України відповідного закону, Конституційний Суд може перевірити також і дотримання законодавчим органом процедури ухвалення такого закону. Також статтею 151-1 Основного Закону України передбачено вирішення Конституційним Судом України питань про відповідність Конституції України (конституційність) закону України за конституційною скаргою особи, яка вважає, що застосований в остаточному судовому рішенні в її справі закон України суперечить Конституції України. Наведене спростовує доводи заявника про неможливість відновлення порушення права, інтересу членів громадської організації в разі ухвалення проекту Закону.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Громадській організації "Інститут правової політики та соціального захисту імені Ірини Бережної" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя В.А. Донець