Справа № 1340/5192/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3560/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Глушка І.В.,

секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Лемар Агро» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Гавдик З.В.) про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену у підготовчому засіданні в м.Львові о 14 год. 16 хв. 27 лютого 2019 року, в повному обсязі ухвала складена 04 березня 2019 року, у справі № 1340/5192/18 за позовом Приватного підприємства «Лемар Агро» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

05.11.2018 Приватне підприємство «Лемар Агро» звернулось в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.10.2018 №.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року задоволено клопотання представника відповідача та позовну заяву Приватного підприємства «Лемар Агро» залишено без розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач знаючи про судове провадження, мав реальну можливість двічі прибути у судове засідання, та/або забезпечити участь уповноваженого представника, однак проігнорував зобов'язанням добросовісно користуватися належними процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Враховуючи повторне неприбуття позивача та/або його представника в підготовче засідання, суд першої інстанції прийшов до висновку про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки неявка перешкоджає розгляду справи, що підтверджується наявними у справі доказами, в тому числі запереченням відповідача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство «Лемар Агро» подало апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що підготовче засідання призначене 30.01.2019 відкладено на 27.02.2019 у зв'язку з неявкою сторін, про що позивач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання. Скаржник вказує, що повістка про виклик в судове засідання на 27.02.2019 на адресу позивача не надходила. Зазначає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не надав оцінку причинам неявки позивача в судове засідання та не встановив поважності такої неявки.

Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області подало відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин вважається, що така повістка вручена належним чином, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо залишення позовної заяви без розгляду.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, явку повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 230 КАС України секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 відкрито провадження у справі №1340/5192/18, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 26.11.2018.

Згідно з протоколом судового засідання від 26.11.2018 судове засідання 26.11.2018 не відбулося у зв'язку з неприбуттям сторін в судове засідання, розгляд справи відкладено на 12.12.2018. Судове засідання 12.12.2018 відбулось за участі представників обох сторін.

08.01.2018 судом першої інстанції постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, постановлено замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке проводитиметься 30.01.2019.

29.01.2019 судом першої інстанції зареєстроване клопотання ПП «Лемар Агро» про відкладення підготовчого засідання, оскільки представник позивача знаходиться за межами України, на підтвердження чого надано копії перевізного документа (квитка) та листа про бронювання проживання за кордоном.

30.01.2019 згідно з протоколом судового засідання розгляд справи відкладено на 27.02.2019 у зв'язку з неявкою сторін.

В судовому засіданні 27.02.2019 представником відповідача заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з повторною неявкою представника позивача, яке задоволено ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.02.2019.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, підставою для ухвалення процесуального рішення про залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин, за умови належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, за відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності та неможливості розгляду справи за неявки.

У розумінні КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Тому, будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тоді як процесуальним обов'язком позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 154 КАС України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Неприбуття в судове засідання позивача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге (на два чи більше судових засідання підряд) не прибули на розгляд справи, і в суду є достовірні дані (докази) про те, що обидва рази позивача належним чином повідомлено, а також сторонами не було заявлено підставне клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд такої без їх участі. Перше таке неприбуття тягне за собою відкладення розгляду справи.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави слід з'ясовувати: чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз; чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини; чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності та чи неявка позивача перешкоджає розгляду справи.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

В свою чергу, поінформованість осіб, які беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду, є однією із суттєвих гарантій реалізації ними права на особисту участь у процесі. Для висновку суду про належне повідомлення сторін про розгляд справи на час такого розгляду у матеріалах останньої мають бути відомості, які б це підтверджували, в іншому випадку розгляд справи відкладається.

Відповідно до частини 1 статті 124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Частиною 3 статті 124 КАС України встановлено способи здійснення судового виклики або судового повідомлення, а саме: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що про відкладення розгляду справи на 12.12.2018 представники сторін повідомленні під розписку 26.11.2018.

Копія ухвали суду першої інстанції про перехід з спрощеного провадження в загальне позовне провадження від 08.01.2019, де вказано дату, час і місце проведення підготовчого засідання у справі, направлена на адресу сторін супровідним листом від 09.01.2019, однак докази отримання такої позивачем в матеріалах справи відсутні.

В свою чергу, 29.01.2019 судом першої інстанції зареєстровано клопотання позивача від 28.01.019 про відкладення підготовчого засідання із зазначенням підстав неможливості представника позивача взяти участь в судовому засіданні та долученням доказів на підтвердження обґрунтованості поданого клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи повістка про виклик в судове засідання 27.02.2019 надіслана на поштову адресу позивача, однак конверт з повідомленням про вручення поштового відправлення повернулось на адресу суду першої інстанції 05.02.2019 із зазначенням підстав посилання - «за місцем обслуговування».

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 127 КАС України часом вручення повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з пунктом 116 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Пунктом 117 вказаних Правил встановлено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Відповідно до конверту з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з штриховим ідентифікатором №058, яким надіслано повістку про виклик в суд позивачу, такий послано відправнику з довідкою ДП «Укрпошта» : «за місцем обслуговування». При цьому прізвище відповідальної особи за вручення судової повістки та її повернення до суду не зазначено, конкретні причини, які не дали змоги вручити судову повістку, теж не зазначені.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що як в позовній заяві, так і клопотанні від 28.01.2019 позивачем зазначено електронну адресу, що не позбавляло суд першої інстанції можливості за фактом повернення конверту з повідомленням про вручення поштового відправлення повернулось направити відповідну повістку про виклик в суд на вказану електронну адресу.

За таких обставин, враховуючи положення КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вирішуючи питання про те, чи позивач був належно повідомлений про розгляд справи 27.02.2019, а також чи допущено позивачем повторну неявку в судове засідання без поважних причин, суд першої інстанції не перевірив відомості про належне повідомлення позивача про розгляд справи та одержання повісток та не надав правову оцінку клопотанню від 28.01.2019. В свою чергу, посилання конверта, яким направлено повістку на 27.02.2019, із відміткою ДП «Укрпошта» : «за місцем обслуговування», на переконання суду апеляційної інстанції, не може розглядатись як відмова адресата (позивача) від одержання такої чи зволікання із одержанням та закінчення встановленого строку зберігання.

Згідно з ч.2 ст. 6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010р. у справа «Меньшакова проти України» (Заява № 377/02) у п.52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (Рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

За таких обставин, з врахуванням статті 320 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції належно не дослідив причини неявки представника позивача в судове засідання, повторності такої неявки та обставин, за яких розгляд справи неможливий без участі представника позивача, а тому дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду, що унеможливило доступ позивача до правосуддя, та має наслідком скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 230, 241, 308, 310, 312, 320, 321, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Лемар Агро» задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 1340/5192/18 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
І. В. Глушко
Повне судове рішення складено 08.05.2019