Справа № 440/1100/19
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1100/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.,

представника позивача - Корсуна С.В.,

представника відповідача - Пуніної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Полтавське районне відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

27.03.2019 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_2 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (надалі - ГУНП в Полтавській області, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Полтавське районне відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (надалі - третя особа) в якому просив:

- визнати дії ГУНП в Полтавській області щодо звільнення ОСОБА_1 відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) протиправними та нечинними;

- скасувати наказ №461о/с від 11.09.2018 ГУНП в Полтавській області про звільнення ОСОБА_1 до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 15.06.2018 та 09.07.2018 направив засобами поштового зв`язку до ГУНП в Полтавській області рапорти про звільнення за власним бажанням. Водночас за доводами позивача, рапорти були отримані відповідачем, проте, жодних дій щодо звільнення позивача не було здійснено. Крім того, позивач указує, що з огляду на бездіяльність відповідача, ОСОБА_1 попередив керівництво, що через чотирнадцять днів припиняє виходити на службу та очікує наказ про звільнення. Водночас відповідач не відреагував на рапорт ОСОБА_1 відповідно до вимог закону та не видав наказу про звільнення, не здійснив з позивачем грошового розрахунку та, навпаки, відповідачем помилково розцінено дії позивача, як порушення дисципліни, а саме: безпричинний невихід на службу. Таким чином, позивач стверджує, що наказ ГУНП в Полтавській області № 461 о/с від 11.09.2018 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки позивач вважає себе звільненим за власним бажанням /а.с. 32-37/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/1100/19, призначено судове засідання для розгляду справи по суті 08.05.2019.

02.05.2019 до суду відповідачем надано відзив на позов у якому зазначено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 надсилав на адресу ГУНП в Полтавській області рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням від 13.06.2018. Крім того, рапорт було надіслано позивачем повторно на адресу ГУНП в Полтавській області 09.07.2018. Відповідач зазначив, що листами від 04.07.2018, 16.07.2018, 07.08.2018 було детально роз`яснено позивачу порядок звільнення зі служби за власним бажанням та перелік необхідних вимог, що мають бути виконані позивачем відповідно до вимог чинного законодавства. Проте ОСОБА_1 не виявив бажання негайно приступити до служби та повторно подати рапорт про звільнення та виконати при цьому зазначені в листі вимоги законодавства, що дозволило б видати наказ про звільнення позивача. Відповідачем указано, що в ході проведення службового розслідування опрацьовано матеріали, якими зафіксовано факт відсутності ОСОБА_1 на службі з 11.07.2018. Так дослідивши наявну у матеріалах справи інформацію, комісія зі службового розслідування дійшла висновку про визнання прогулом факту відсутності ОСОБА_1 на робочому місці починаючи з 11.07.2018 без поважних причин. З огляду на, що за порушення службової дисципліни до позивача вирішено застосувати крайній захід дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції /а.с. 56-64/.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Третя особа явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в Національній поліції із 07.11.2015 по 11.09.2018, що підтверджується Послужним списком /а.с. 114-118/.

25.07.2018 ГУНП в Полтавській області винесено наказ №785 "Про призначення та проведення службового розслідування" /а.с. 66/.

Згідно з указаним наказом 11.07.2018 до керівництва Полтавського районного відділення поліції Полтавського ВП ГУНП надійшов рапорт від начальника сектору превенції Полтавського районного відділення поліції Полтавського ВП ГУНП капітана поліції Найди С.В. за фактом відсутності на службі з 11.07.2018 дільничного офіцера поліції сектору превенції Полтавського районного відділення поліції Полтавського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 З метою з`ясування обставин зазначеного, відповідно до вимог п. 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, призначено за вказаним фактом службове розслідування.

23.08.2018 начальником ГУНП в Полтавській області полковником поліції Замахіним А.Л. затверджено висновок службового розслідування, складений за фактом відсутності на службі з 11.07.2018 впродовж робочого часу (з 08.30 до 18.30) дільничного офіцера поліції сектору превенції Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_1

Так згідно з указаним висновком службового розслідування викладені в рапорті капітана поліції Найди С.В . відомості щодо відсутності на робочому місці лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що в свою чергу стали підставою для призначення проведення комісійного службового розслідування вважати такими, що знайшли своє підтвердження. Факт відсутності дільничного офіцера поліції сектору превенції Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 на робочому місці з 08.30 по 18.30 у період з 11.07.2018 без поважних причин визнати прогулом. За порушення службової дисципліни, що виявилося в ігноруванні вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VІІІ, Присяги працівника поліції, скоєння прогулу з 11.07.2018 до лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільненні зі служби в поліції /а.с. 67-70/.

Відповідно до наказу ГУНП в Полтавській області від 27.08.2018 № 1366 за порушення статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV, пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VІІІ, Присяги працівника поліції, що виразилося у невиході на службу без поважних причин з 11.07.2018 по даний час, дільничного офіцера поліції сектору превенції Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції /а.с. 90/.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 11.09.2018 № 461 о/с згідно з Законом України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) лейтенанта поліції ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ), дільничного офіцера поліції сектору превенції Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, 11.09.2018 /а.с. 119/.

Позивач, не погоджуючись із наказом ГУНП в Полтавській області від 11.09.2018 № 461 о/с, звернувся до суду із цим позовом.

Щодо строку звернення до суду із цим позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Положеннями частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

08.05.2019 відповідачем подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, встановленого частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Так у судовому засіданні 08.05.2019 судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, з огляду на те, що відповідачем не надано до суду доказів ознайомлення позивача під особистий підпис з оскаржуваним наказом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам позивача, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Також згідно з частиною першою статті 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями пунктів 6 та 7 частини першої статті 77 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; за власним бажанням.

Статтею 38 Кодексу законів про працю України встановлено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Згідно з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 17.02.2015 у справі № 21-8а15, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це не йдеться у спеціальному законі.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що призначення та звільнення з посад поліцейських відбувається з підстав та у порядку, передбаченому Законом №580-VIII.

Оскільки спір, який виник між позивачем і відповідачем, врегульовано спеціальним законодавством, яким є Закон №580-VIII, то КЗпП України підлягає застосуванню до спірних правовідносин лише в частині, що не врегульована нормами Закону №580-VIII.

Згідно з пунктом 4 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VІІІ до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 N 114, особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Згідно з підпунктом "ж" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

Таким чином, за змістом пункту 68 Положення, звільнення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу зі служби на підставі підпункту "ж" пункту 64 даного Положення, до спливу тримісячного строку від дня попередження про своє бажання звільнитися, якщо сторони не домовились про звільнення у коротші строки, є безпідставним.

Зокрема, таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові 24.10.2018 у справі № 810/1263/16.

З матеріалів справи вбачається, що 13.06.2019 на ім`я начальника ГУНП в Полтавській області полковника поліції Замахіна А.Л. позивачем подано рапорт про звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням /а.с. 91/.

Указаний рапорт повернуто ініціатору без розгляду /а.с. 92/.

15.06.2019 позивачем повторно направлено начальнику ГУНП в Полтавській області рапорт про звільнення зі служби в Національній поліції згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням), з 03.07.2018 /а.с. 93/.

Указаний рапорт отримано ВДЗ ГУНП в Полтавській області 18.06.2018 та ГУНП в Полтавській області 19.06.2018 /а.с. 93/.

27.06.2018 від позивача до ГУНП в Полтавській області надійшов запит на інформацію в якому позивач просив відповідача надати інформацію щодо розгляду рапорту позивача про звільнення за власним бажанням від 15.06.2018 /а.с. 94/.

Листом управління кадрового забезпечення ГУНП в Полтавській області від 04.07.2018 № 28зі/115/12/01-2018 повідомлено ОСОБА_1 , що рапорт про звільнення зі служби в поліції з 03.07.2018, з яким позивач звернувся до ГУНП в Полтавській області та який був зареєстрований у ВДЗ ГУНП 18.06.2018 за № Г-34, залишено без розгляду. Також указаним листом повідомлено позивача, що поліцейський, який виявив бажання звільнитися зі служби в поліції, відповідно до вимог пункту 6 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" зобов`язаний поінформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на посаді та погодити вказаний рапорт. Погодження рапорту про звільнення керівником здійснюється з метою підтвердження виконання позивачем дій, передбачених чинним законодавством. Крім того, зазначено, що відповідно до вимог наказу ГУНП в Полтавській області від 18.05.2017 № 540

ОСОБА_1 необхідно здати заповнений обхідний лист, із підписами відповідальних осіб підрозділів, зазначених у ньому, які підтверджують повний розрахунок за отримані матеріальні цінності, документи та здані справи. Указано, що невиконання позивачем вказаних вимог унеможливлює видання наказу про звільнення позивача зі служби в поліції відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію". Також повідомлено, що порядок проходження служби в поліції урегульовано спеціальним законодавством, а саме Законом України "Про Національну поліцію", а тому на поліцейських не поширюється дія КЗпП України. Частиною другою статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказу про звільнення. Частиною третьою статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що день звільнення вважається останнім днем служби. Таким чином, сам факт подачі позивачем рапорту про звільнення зі служби за власним бажанням не може свідчити про припинення проходження позивачем служби в поліції. З огляду на викладене, запропоновано позивачу виконати вище викладені вимоги законодавства, що дозволить видати наказ про звільнення позивача. Повідомлено, що за безпідставну відсутність на службі до видання наказу про звільнення на позивача може бути накладено дисциплінарне стягнення, зокрема звільнення зі служби в поліції /а.с. 95/.

09.07.2018 позивачем повторно направлено начальнику ГУНП в Полтавській області рапорт про звільнення зі служби в Національній поліції згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням), з 10.07.2018 /а.с. 17/.

Указаний рапорт надійшов до ВДЗ ГУНП в Полтавській області 11.07.2018 та до ГУНП в Полтавській області - 12.07.2018 /а.с. 98/.

Крім того, 12.07.2018 до ГУНП в Полтавській області надійшов від позивача запит на інформацію в якому позивач просив відповідача надати інформацію стосовно розгляду рапорту на звільнення за власним бажанням зі служби у Національній поліції від 09.07.2018 /а.с. 96/.

Листом управління кадрового забезпечення ГУНП в Полтавській області від 16.07.2018 № 32зі/115/12/02-2018 повідомлено позивача, що рапорт про звільнення зі служби в поліції з 10.07.2018, з яким позивач звернувся до ГУНП в Полтавській області та який був зареєстрований у ВДЗ ГУНП 11.07.2018 за № 80, залишено без розгляду.

Крім того, у зазначеному листі позивачу роз`яснено порядок звільнення зі служби.

19.07.2018 до ГУНП в Полтавській області позивачем подано рапорт від 11.07.2018 в якому зазначено щодо подання рапортів від 15.06.2018 та 09.07.2018 про звільнення за власним бажанням та указано, що відповідачем не вжито заходів реагування щодо зазначених запитів. Також позивач просив ГУНП в Полтавській області видати обхідний лист, трудову книжку та провести розрахунок /а.с. 99/.

Листом управління кадрового забезпечення ГУНП в Полтавській області від 07.08.2018 № 1450/115/12/01-2018 повідомлено позивача, що порядок проходження служби в поліції урегульовано спеціальним законодавством, а саме Законом України "Про Національну поліцію", а тому на поліцейських не поширюється дія КЗпП України. Крім того, зазначено, що наказом ГУНП в Полтавській області від 25.07.2018 № 785 призначено службове розслідування за фактом відсутності позивача на службі /а.с. 100/.

Положеннями пункту 6 частини першої статті 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано рапорт про звільнення зі служби в поліції на ім`я начальника ГУНП в Полтавській області Замахіна А.Л.

Водночас позивачем не надано до суду доказів інформування безпосереднього керівника, а саме: начальника сектору превенції Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Позивачем не заперечується, що після повторної подачі рапорту - 09.07.2018 з 11.07.2018 по дату винесення оскаржуваного наказу - 11.09.2018 він не перебував на робочому місці, обґрунтовуючи це тим, що з підстав, передбачених статті 38 КЗпП України вважав себе звільненим за власним бажанням.

Водночас від дати подання рапортів (15.06.2018 та 09.07.2018) тримісячний строк, за умови дотримання якого позивач міг бути звільненим за власним бажанням, станом на 11.07.2018 ще не сплинув.

Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як вище зазначено, пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII установлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас у силу положень пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23.12.2015 №901-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Таким чином, на момент існування спірних правовідносин сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів Національної поліції України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначено Законом України від 22.02.2006 №3460-IV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 цього Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частиною першою статті 5 Дисциплінарного статуту визначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Вимогами статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що 11.07.2018, 12.07.2018, 13.07.2018, 16.07.2018, 17.07.2018, 18.07.2018, 19.07.2018, 20.07.2018 начальником сектору превенції Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області подано т.в.о. начальникові Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області рапорти в яких зазначено щодо відсутності на службі без поважних причин протягом 11.07.2018, 12.07.2018, 13.07.2018, 16.07.2018,17.07.2018, 18.07.2018, 19.07.2018, 20.07.2018 дільничного офіцера поліції сектору превенції Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області - ОСОБА_1 Причина відсутності невідома /а.с. 71-78/.

Крім того, відсутність позивача на службі впродовж робочого часу (з 08.30 до 18.30) 11.07.2018, 12.07.2018, 13.07.2018, 16.07.2018, 17.07.2018 підтверджується актами Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області /а.с. 79-83/.

Також 22.08.2018 Полтавським РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області складено акт про відмову лейтенанта поліції ОСОБА_1 . надати пояснення щодо відсутності його на службі у період з 11.07.2018 по 13.07.2018 впродовж робочого часу (з 08.30 до 18.30) /а.с. 84/.

Поясненнями начальника сектору превенції Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області підтверджено, що позивач у період з 11.07.2018 по 07.08.2018 до своїх службових обов`язків не приступив, на службу не з`являється /а.с. 89/.

Таким чином, порушення ОСОБА_1 службової дисципліни підтверджено матеріалами справи.

Також суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до пункту 14 Положення про організацію бухгалтерського обліку та господарської діяльності в ГУНП в Полтавській області, затвердженого наказом ГУПН в Полтавській області від 18.05.2018 № 540 розрахунок зі звільненими або переведеними до іншого місця проходження служби (роботи) здійснюється тільки після надання обхідного листа, виданого УКЗ ГУНП, із підписами відповідальних осіб підрозділів, зазначених у ньому, які підтверджують повний розрахунок за отримані матеріальні цінності, документи та здані справи, згідно з формою, що додається /а.с. 123-125/.

Отже, сам факт подачі позивачем рапорту про звільнення зі служби за власним бажанням не може свідчити про припинення проходження служби в поліції.

Виходячи з наведеного, позивач безпідставно вважав себе звільненим та протягом періоду з 11.07.2018 по 11.09.2018 та не з`являвся за місцем служби без поважних причин.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд дійшов висновку про те, що наказ ГУНП в Полтавській області №461о/с від 11.09.2018 про звільнення ОСОБА_1 відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), є правомірним та скасуванню не підлягає.

Застосований захід дисциплінарного стягнення є співмірним з тим порушенням трудової дисципліни, яке допущено позивачем.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 40108630), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Полтавське районне відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. О. Пчілки 19Е, м. Полтава, 36002) про визнання дій протиправними та скасування наказу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Повний текст рішення складено 13.05.2019.

Суддя С.О. Удовіченко