Справа № 280/5553/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 квітня 2019 року Справа № 280/5553/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Фесик А.В.

представника позивача: ОСОБА_5

представника відповідача: Школової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними і скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: скасувати податкові повідомлення - рішення № та № від 22.11.2018.

Ухвалою суду від 02.01.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання на 25.01.2019 без виклику сторін.

25.01.2019 ухвалою суду призначено розгляд справи у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання на 21.02.2019.

21.02.2019 в підготовчому судовому засіданні протокольною ухвалою відкладено підготовче засідання та призначено наступне на 14.03.2019.

14.03.2019 в підготовчому судовому засіданні протокольною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання та призначено наступне на 10.04.2019.

10.04.2019 в підготовчому судовому засіданні протокольною ухвалою оголошено перерву та призначено наступне на 18.04.2019.

У судовому засіданні 18.04.2019 закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.04.2019 та на підставі ст. 243 КАС України у цьому ж судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Акорд".

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив (вх.№7291 від 21.02.2019) та поясненнях (вх.№15542 від 18.04.2019). Зокрема вказав, що 07.11.2018 проведена фактична перевірка за результатами, якої складено акт від 08.11.2018 року №0808/08/01/40/ про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. Щодо податкового повідомлення-рішення № від 22.11.2018 зазначає, що цим рішенням застосовано штраф за роздрібну торгівлю алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії. Приписи Податкового кодексу України визначають, що порушення податкового законодавства та іншого законодавства, дотримання якого контролює фіскальна служба, виявляються саме в момент вчинення платником податку такого порушення під час здійснення контролюючим органом фактичної перевірки. В акті перевірки не встановлено вказане порушення безпосередньо під час її проведення. Щодо податкового повідомлення-рішення № від 22.11.2018 зазначив, що законодавством не визначено, що або хто є суб`єктом господарювання громадського харчування. Позивач є іноземною особою, яка здійснює господарську діяльність та зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Законами України не визначено як фізична особа може набути статусу закладу громадського харчування. Крім того зазначив, що посадові особи до початку проведення перевірки не надали ані рішення керівника контролюючого органу, ані направлення на перевірку. Просить суд задовольнити вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у поданому до суду відзиві на позовну заяву (вх.№3172 від 25.01.2019 року), запереченнях (вх.№13833 від 08.04.2019 року) зазначивши, що до проведення фактичної перевірки було вручено особисто позивачу службові посвідчення, оригінали направлень та копію наказу. При перевірці позивач особисто був присутній, підписав акт та отримав його. В ході перевірки встановлено, що на об`єкті торгівлі кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» де веде діяльність позивач, видано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №08-31-41174 термін дії з 09.04.2017 по 09.04.2018. Зазначена ліцензія видана на підставі заяви позивача, де зазначено РРО модель ІКС -483LT, заводський номер 00004140, фіскальний номер . Згідно бази даних ДФС в період з 03.01.2018 по 08.04.2018, включно, позивач здійснював реалізацію алкогольних напоїв через РРО Datecs FP -101 SMART заводський номер АТ 401201120 фіскальний номер , який також зареєстрований на кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», але не зазначений в додатку ліцензії. Таким чином в період з 03.01.2018 року по 04.04.2018 року здійснювалась торгівля алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат, який не зазначено в ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Вказане є порушенням ч. 6 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за, що передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. Вважає, що оскаржувані рішення є такими, що не підлягають скасуванню. Просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом з виписки Серії НОМЕР_5 з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців встановлено, що 11.04.2013 року ОСОБА_1 зареєстровано як фізичну особу - підприємця.

В матеріалах справи наявна заява ФОП ОСОБА_1 на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, сидром та перрі (без додавання спирту), пивом та тютюновими виробами (а.с.40 зворот).

На підставі заяви видано ліцензію №08-31-41174 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями на кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_3, терміном дії з 09.04.2017 по 09.04.2018, та з додатку до вказаної ліцензії зазначено реєстратор розрахункових операцій (книга обліку розрахункових операцій) модель IKC-483LT, заводський номер 00004140 від 26.11.2010 року, фіскальний номер від 04.03.2015 (а.с.39 та зворотній бік).

З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 22.10.2018 №3583 (а.с.45), уповноваженими особами, а саме ОСОБА_3 на підставі направлення на проведення фактичної перевірки від 22.10.2018 №2860 (а.с.44) та ОСОБА_4 на підставі направлення на проведення фактичної перевірки від 22.10.2018 №2859 (а.с.44 зворот), 07.11.2018 проведено перевірку кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за адресою АДРЕСА_3 та належить позивачу, з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами фактичної перевірки складено акт від 08.11.2018 №808/08/01/40/ (а.с.42-44).

В акті перевірки від 08.11.2018 №808/08/01/40/ контролюючим органом встановлено, що в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_3, де проводить діяльність ФОП ОСОБА_1 , видано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями НОМЕР_2 терміном дії з 09.04.2017 по 09.04.2018. Зазначена ліцензія видана на підставі заяви ФОП ОСОБА_1 . (вх. №5236/14 від 29.03.2017р.), де зазначено РРО модель IKC-483LT, заводський номер 00004140, фіскальний номер .

Однак, згідно бази даних ДФС в період з 03.01.2018 по 08.04.2018, включно, ФОП ОСОБА_1 здійснював реалізацію алкогольних напоїв через РРО Datесs FP-101 SMART заводський номер AT 401201120 фіскальний номер , який також зареєстрований на кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_3, але не зазначений в додатку до ліцензії.

Таким чином в період з 03.01.2018 по 08.04.2018, включно, здійснювалась торгівля алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат, який не зазначено в ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями НОМЕР_2 терміном дії з 09.04.2017 по 09.04.2018, загальна вартість яких склала 68589,49 грн. Крім того, в вищезазначеному об`єкті торгівлі встановлено торгівлю алкогольними напоями, на розлив для споживання на місці, а саме 07.11.2018 року реалізовано 100 грам горілки «Неміров» штоф, вміст спирту 40% за ціною 29,00 грн. у скляній чарці без наявності статусу громадського харчування.

За результатом перевірки встановлено порушення позивачем вимог ч.6 ст. 15-3, ст. 15 та абз. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

На підставі висновків акту перевірки від 08.11.2018 №808/08/01/40/ відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 22.11.2018 №, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 137178,98 грн. за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (а.с. 31 зворот).

- від 22.11.2018 №, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 6800,00 грн. за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (а.с. 30 зворот).

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень стали висновки акту фактичної перевірки відповідача про порушення позивачем Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Статтею 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Відповідно до пп. 19-1. 1.13. п.19.1 ст.19.1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують функції ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом.

За приписами пп. 19-1.1.19. п.19.1 ст.19.1 Податкового кодексу України контролюючі органи забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів.

Згідно із пп. 19-1.1.20. ст.19.1 Податкового кодексу України контролюючі органи забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Відтак, контроль за дотриманням суб`єктами господарювання норм ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» належить до повноважень органів Державної фіскальної служби.

Згідно з положеннями абз. 14 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 482/95-ВP), місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Відповідно до ст. 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР, продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Згідно з ч. 14 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), становить 8000 гривень на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі; на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі - 2000 гривень, а на території сіл і селищ, за винятком тих, що знаходяться у межах території міст, - 500 гривень на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), на кожний окремий, зазначений у ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі, і 250 гривень - на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі.

Частинами 21-23 ст. 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання; у заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами); у заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

Разом з цим ст. 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень.

Відповідно до додатку ліцензії №08-31-41174 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями на кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_3, терміном дії з 09.04.2017 по 09.04.2018, зазначено, що реєстрація розрахункових операцій (книг обліку розрахунку операцій) здійснюється контрольно-касовим апаратом модель IKC-483LT, заводський номер 00004140, фіскальний номер .

Однак згідно бази даних ДФС, з якої вбачається, що в період з 03.01.2018 по 08.04.2018, включно, ФОП ОСОБА_1 здійснив реалізацію алкогольних напоїв на загальну суму 68589,49 грн. через контрольно-касовий апарат Dateсs FP-101 SMART заводський номер AT 401201120 фіскальний номер , який зареєстрований на кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_3, проте не зазначений в додатку до ліцензії № 08-31-41174 терміном дії з 09.04.2017 по 09.04.2018, а зазначений в додатку до ліцензії №2018-08-31-64-51456 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями на кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_3, терміном дії з 09.04.2018 по 09.04.2019.

Чим порушено норми частини 7 статті 17 Закону № 481/95-ВР здійснивши роздрібну торгівлю алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

За таких обставин суд не вбачає законних підстав для скасування податкового повідомлення - рішення від 22.11.2018 №.

Щодо притягнення до відповідальності за порушення частини 6 статті 15-3 Закону №481/95-ВР, суд вважає слід зазначити наступне.

Згідно з положеннями пункту 2 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року № 854 (далі - Правила № 854) роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Згідно з пунктом 22 Правил № 854 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до пунктів 2.2 та 2.4 розділу ІІ Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 24.10.2005 № 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 8 листопада 2005 року за № 1350/11630, ресторанне господарство це вид економічної діяльності суб`єктів господарювання щодо надання послуг із задоволення потреб споживачів у харчуванні з організацією дозвілля або без нього в закладах (об`єктах) ресторанного господарства. Об`єкт (заклад) ресторанного господарства - місцева одиниця (структурний підрозділ) суб`єкта господарювання, яка розміщується в окремій будівлі або приміщенні, має, як правило, обладнаний столами та стільцями для споживання їжі зал і необхідні виробничі та побутові приміщення в якій здійснюється продаж продукції власного виготовлення і купованих товарів, переважно для споживання на місці.

Основні вимоги щодо роботи суб`єктів господарської діяльності (закладів, підприємств) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства, затверджені наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України Про затвердження Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства від 24.07.2002 № 219, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2002 року за № 680/6968 (далі - Наказ № 219).

Згідно з положеннями пунктів 1.3, 1.5, 1.6 Наказу № 219 заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів. заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс). Відкриття закладу (підприємства) ресторанного господарства узгоджується з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби в установленому законодавством порядку.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства суд зазначає, що здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив має право виключно заклад (підприємство) ресторанного господарства або спеціалізований відділ, що має статус підприємства з універсальним асортиментом товарів за умови наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 19.06.2018 року у справі №823/1363/17, від 04.09.2018 року у справі №820/1335/17.

Позивачем до матеріалів справи не надано документів, які б підтверджували належність кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» до закладу ресторанного господарства.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне звернути увагу, що ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями надає право власнику ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями вітчизняного та імпортного виробництва на місці торгівлі. Проте, як вже було підкреслено вище, що наявність такої ліцензії не дозволяє здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив за умови відсутності у суб`єкта господарювання статусу підприємства ресторанного господарства.

Аналогічний за змістом висновок випливає з постанови Верховного Суду від 11.03.2019 року у справі № 818/3895/15.

Відповідно до ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість прийнятого податкового повідомлення-рішення про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 6 800,00 грн.

Щодо тверджень позивача що уповноваженими особами відповідача не пред`явлено направлення на проведення перевірки ані позивачу ані особі, яка проводила розрахункові операції суд зазначає наступне.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Як свідчать матеріали справи, направлення на проведення фактичної перевірки від 22.10.2018 №2860 на головного державного ревізора ОСОБА_3 та направлення на проведення фактичної перевірки від 22.10.2018 №2859 на головного державного ревізора ОСОБА_4 отримано особисто ОСОБА_1 07.11.2018 року (а.с.44), та з яких вбачається, що уповноваженими особами відповідача пред`явлено позивачу службове посвідчення та копія наказу.

За встановлених обставин суд, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, доходить висновку, що наказ про проведення фактичної перевірки та направлення на проведення фактичної перевірки, чим дотримався норм п.81.1 ст.81 ПК України.

Щодо тверджень позивача, про нездійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат не зазначений у ліцензії в період проведення перевірки суд зазначає, що нормами чинного законодавства не передбачено спеціальних обмежень щодо перевіряємого періоду для фактичних перевірок та не встановлено такого обмеження.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 22.11.2018 № та № прийнято відповідачем обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а отже є правомірним, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код. ) про визнання скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 02.05.2019.

Суддя Н.В. Стрельнікова