Справа № 400/2527/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2527/18
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року, ухвалене в порядку письмового провадження у м. Миколаєві у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.06.2018 № 0-1408 про визначення позивачу зобов'язання з транспортного податку за 2018 рік в сумі 25000 грн.

В обґрунтування позову зазначається, що автомобіль BMW 7-Series 2014 року випуску з об'ємом двигуна 2993 см.куб. (дизель) не є об'єктом оподаткування, так як його вартість становить 1332997 грн. 52 коп., є меншою ніж 375 розмірів мінімальних заробітних плат, тому податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що суперечить вимогам чинного законодавства та задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що вартість належного позивачу автомобіля не перевищує передбачену підпунктом 267.2.1 пункту 262.1 статті 267 ПК України межу.

Відзив на апеляційну скаргу позивача Головне управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області до суду апеляційної інстанції не надали.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим повідомленням-рішенням від 14.06.2018 року № 001-1408 (арк. спр. 8) Управління визначило суму податкового зобов'язання позивача з транспортного податку за 2018 рік в сумі 25 000 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення було прийнято на підставі статті 267 Податкового кодексу України, а об'єктом оподаткування транспортним податком є належний позивачу легковий автомобіль марки BMW 7-Series 2014 року випуску з об'ємом двигуна 2993 см.куб. (дизель).

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції визнав безпідставними доводи позивача про те, що, згідно з розрахунком вартості станом на 01.10.2018 р., середньоринкова вартість належного йому транспортного засобу складає 1332997,52 грн., що є менше, ніж 375 мінімальних заробітних плат, оскільки визначення середньоринкової вартості не входить до повноважень Управління. Функцією контролюючого органу є визначення суми податкового зобов'язання, при цьому використовується інформація, що міститься у Переліку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

За положеннями абз. 1 п.п 267.2.1 п. 267.2. ст. 267 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів, яким не більше п'яти років і середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.п.267.5.1 п.267.5 ст. 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року).

Предметом оскарження є податкове повідомлення-рішення про нарахування транспортного податку за 2018 рік.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 3723 грн.

Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2018 року - 1 396 125 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2018 році мали бути легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1396125 грн. та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Згідно абз.2 п.п 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України, така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабміном України станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального, що встановлено абз.3 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України.

Аналіз вищенаведених норм свідчить, що об'єктом оподаткування транспортного податку є легкові автомобілі, які одночасно відповідають трьом критеріям, а саме: 1) з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно); 2) їх середньоринкова вартість становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року; 3) повинен бути зазначений у переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, що міститься на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2017-2018 роках.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі №813/3583/17 (провадження №К/9901/36034/18) та від 08 серпня 2018 року у справі №813/3073/17 (провадження № К/9901/46133/18).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду справи встановлено, автомобіль BMW 7-Series 2014 року випуску, з об'ємом двигуна 2993 см.куб., тип пального - дизель, зареєстрований позивачем у 2014 році знаходиться у переліку автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 року (звітного року), який офіційно оприлюднено Мінекономрозвитку.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до інформації, наданої 01.10.2018 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, розрахована згідно з п. 2 Методики середньоринкової вартості легкових автомобілів затвердженої постановою Кабміну України від 18 лютого 2016 р. № 66, вартість автомобіля BMW 7-Series з об'ємом циліндрів двигуна 3,0 літра (2993 куб.см. з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду), дизель, 2014 року випуску, для цілей віднесення такого автомобіля до об'єктів оподаткування транспортним податком у 2018 році складає 1332997,52 грн. (а.с. 9).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що вартість належного позивачу автомобіля BMW 7-Series не перевищує передбачену підпунктом 267.2.1 пункту 262.1 статті 267 ПК України межу, а відтак, вказаний легковий автомобіль не підпадає під ознаки об'єкта оподаткування, наведені у пп.267.2.1 п.262.1 ст.267 ПК України, та не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, а позивач не є платником транспортного податку.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що легковий автомобіль позивача включений до переліку легкових автомобілів, які підпадають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році, розміщеному Мінекономрозвитку на своєму офіційному веб-сайті не відповідає обставинам справи.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги підтверджуються наявними у справі доказами, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні постанови припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0-1408 від 14.06.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Миколаївській області /вул..Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, / на користь ОСОБА_1 /АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер / сплачений судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у розмірі 1858,30 грн. (одна тисяча вісімсот п'ятдесят вісім гривень тридцять копійок).

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов