Справа № 640/5344/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 травня 2019 р.Справа № 640/5344/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калитки О. М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові клопотання Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області про оскарження акту індивідуальної дії, -

В с т а н о в и л а:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.03.2019 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області про оскарження акту індивідуальної дії.

20.04.2019 року означене судове рішення оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання скаржник зазначає, що оскаржуване рішення проголошено судом без участі представника відповідача, а на адресу Департаменту рішення надійшло лише 10.04.2019 року. За таких обставин, скаржник просить поновити строк на принесення апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.03.2019 року.

Згідно положень ч. 3 ст. 121 КАС України, розгляд клопотання проведено в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності урегульовані статтею 286 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Строки подання апеляційних скарг у цій категорії справ визначені статтею 286 КАС України, норми якої є спеціальними по відношенню до норм статті 295 КАС України. Тобто, строк подання апеляційної скарги в цій категорії адміністративних справ становить десять днів із дня проголошення оскаржуваного рішення, а не з часу отримання копії рішення суду.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 15.03.2019 року у справі № 725/1525/18, від 19.03.2019 року у справі № 342/426/18.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За приписами ч. 1, ч. 8 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Останній день строку триває до двадцять четвертої години.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку (ч. 9 ст. 120 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 28.03.2019 року судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 271 КАС України, проголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваного судового рішення, рішення у повному обсязі виготовлено того ж дня - 28.03.2019 року /а.с. 142, 144-149/.

Матеріали справи посвідчують ту обставину, що представник відповідача при проголошенні судового рішення не був присутній, що підтверджується протоколом (журналом) судового засідання від 28.03.2019 року /а.с. 141/.

Поштове відправлення скеровано судом на адресу відповідача Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області /а.с. 150/, втім, доказів отримання останнім судового рішення матеріали справи не містять.

Рішення оскаржене відповідачем в апеляційному порядку 20.04.2019 року, тобто поза межами строку, встановленого ч. 4 ст. 286 КАС України, що підтверджується даними пошукової системи ПАТ «УКРПОШТА» відповідно до поштового ідентифікатора 331, та не спростовується самим скаржником.

Частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 251 КАС України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомлення про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч. 6 ст. 251 КАС України).

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінуванн учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06.10.2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Також, Європейський Суд з прав людини «<…> визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N50966/99, від 14.10.2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, заява №3236/03)».

З урахуванням тієї обставини, що наведені скаржником у клопотанні підстави поновлення такого строку не можуть бути визнані поважними, оскільки, вони не підтверджені належними доказами, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання відповідача.

Частинами 2 та 3 статті 298 КАС України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху < > у випадку, якщо вона подана після закінчення строків < >, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області відповідно до положень частини 3 статті 298 КАС України підлягає залишенню без руху та скаржнику слід надати строк для визначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження означеного судового рішення.

Крім того, відповідно до приписів ст. 9 КАС України, із Київського районного суду м. Харкова належить витребувати інформацію щодо дати та способу отримання відповідачем копії оскаржуваного рішення суду по справі № 640/5344/18.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121, 287, 293, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 березня 2019 року по справі № 640/5344/18.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач (підпис)Мельнікова Л.В.
Судді(підпис) (підпис)Калитка О.М. Кононенко З.О.