Справа № 820/5096/16
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Спірідонов М.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 р. Справа № 820/5096/16
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Шевцової Н.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2019, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 11.02.19 по справі № 820/5096/16

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в м. Харкові , Національної поліції України Департамент патрульної поліції

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Харкові, Національної поліції України Департамент патрульної поліції, в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати накази Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 2411 від 22.08.2016 p., та наказу №220 о/с від 01.09.2016 p., яким ОСОБА_1 було звільнено зі служби в Національній поліції України у відповідності до п. п. 1,2,3 ч. 4 ст. 7, ч.1 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію» п.п 1,6 ч. 1, ч.2 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.5 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- поновити ОСОБА_1, на посаді поліцейського роти №3 батальйону №4 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України;

- стягнути на користь позивача з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2016 року до дня поновлення на роботі;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження виплати середньомісячного заробітку - у межах суми стягнення за один місяць.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2016 р. адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Скасовано накази Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 2411 від 22.08.2016 р. та наказ №220 о/с від 01.09.2016 р., яким ОСОБА_1 було звільнено зі служби в Національній поліції України у відповідності до п. п. 1,2,3 ч. 4 ст. 7, ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію» п.п. 1,6 ч. 1, ч.2 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.5 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді поліцейського роти №3 батальйону №4 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 01 вересня 2016 року.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2016 року до дня поновлення на роботі.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського роти №3 батальйону №4 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 01 вересня 2016 року та в частині стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць звернуто до негайного виконання.

01.08.2017 ОСОБА_1 подала до Харківського окружного адміністративного суду заяву, в якій просила винести додаткове рішення суду із зазначенням суми стягуваних коштів за час вимушеного прогулу щодо рішення суду від 23.11.2016 року по справі №820/5096/16.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2017 заяву позивача про винесення додаткової постанови залишено без розгляду.

08.11.2017 року ОСОБА_1 подала до Харківського окружного адміністративного суду заяву, в якій просила роз'яснити рішення по справі №820/5096/16 про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 01.09.2016 року до дня поновлення на роботі, та зробити розрахунок суми середньомісячного заробітку, винести роз'яснення рішення суду із зазначенням суми стягуваних коштів за час вимушеного прогулу щодо рішення суду від 23.11.2016 року по справі №820/5096/16.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2017, залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.12.2017 заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови суду від 23.11.2016 року по справі № 820/5096/16 - задоволено частково.

Роз'яснено, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2016 року до дня поновлення на роботі підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток на зазначеній посаді, а саме на посаді поліцейського за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2016 року до дня поновлення на роботі.

В іншій частині задоволення заяви відмовлено.

05.06.2018 ОСОБА_1 подала до Харківського окружного адміністративного суду заяву, в якій просила роз'яснити постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2016 у справі №820/5096/16 в частині, що стосується визначення суми, що підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови суду від 23.11.2016 року по справі № 820/5096/16 задоволено в повному обсязі.

Роз'яснено, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2016 року до дня поновлення на роботі, а саме за період з 01.09.16 по 05.12.16 включно (вересень 2016 року - 22 робочих дні, жовтень 2016 року - 20 днів, листопад 2016 року - 22 днів, грудень 2016 року - 3 днів ), тобто за 67 робочих днів у розмірі 17553,63 грн. підлягає виконанню шляхом стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (код 40108646, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 17553 (сімнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят три) грн. 63 коп.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2018 ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 р. по справі № 820/5096/16 - скасовано. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2016 р. по справі № 820/5096/16 - відмовлено.

02.01.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення по справі №820/5096/16, в якій просила суд ухвалити додаткове рішення про розрахунок суми виплат в розмірі 24889,05 грн., за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1. Також повідомила до суду, що середньоденна заробітна плата становить 261,99 грн., кількість днів вимушеного прогулу становить 95 днів.

В обґрунтування заяви позивач зазначила, що судом під час винесення постанови від 23.11.2016 року не вирішено питання щодо конкретного розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу і періоду, за який його потрібно розрахувати.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 в задоволенні заяви позивача - ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Харкові, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2019, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції на стадію вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Відповідачі правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з ч.1ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судова колегія встановила, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в постанові суду від 23.11.2016 року було вирішено зазначене питання та 4 абзацом резолютивної частини постановлено стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2016 року до дня поновлення на роботі без зазначення розрахунку суми, оскільки суд не може взяти на себе повноваження щодо визначення фактичної дати поновлення на посаді ОСОБА_1, а отже на час винесення даної постанови суду не видавалось можливим здійснити розрахунок суми, яка підлягає до стягнення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не були вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу таких позовних вимог досліджувались докази. Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

Отже, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали) з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто невирішеність якихось питань, які необхідно було вирішити у постанові чи ухвалі.

Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст.5-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Як вбачається зі змісту постанови Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2016 року у справі №820/5096/16, судом першої інстанції вирішено питання про право позивача та визначено спосіб виконання рішення суду, проте, судом не вказано суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а саме середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 01.09.2016р. по 05.12.2016р.

З матеріалів справи вбачається, що позивача було поновлено на посаді з 06.12.2016 року, що підтверджується витягом з наказу №333 о/с від 05.12.2016 року, яким скасовано пункти наказу Департаменту патрульної поліції від 01.09.2016 року №220о/с про звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до пункту 9 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. №260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. За № 669/28799 (далі - Порядок №260), при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Підпунктом «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100) передбачено, що цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: вимушеного прогулу.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Згідно з абз. першим пункту 8 Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Зі змісту Порядку № 260 випливає, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.04.2019 у справі №815/1829/17.

Згідно з довідкою про доходи, виданою управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП, за період з липня 2016 року по серпень 2016 року позивачу нарахована заробітна плата у розмірі 16243,66 грн., тобто по 8121,83 грн. на місяць, середньоденне грошове забезпечення позивача складає 261,99 грн. (т.2 а.с. 8)

Кількість календарних днів вимушеного прогулу за період з 01.09.2016р. по 05.12.2016 року складає (вересень 2016р. - 30 днів, жовтень 2016 р. - 31 день, листопад 2016р. - 30 днів, з 01.12.2016р. по 05.12.2016р. - 5 днів) = 96 робочих днів.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу при поновленні на роботі складає 96 днів х 261,99 грн. = 25 151, 04 грн.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає спір.

Згідно з частиною другою ст.235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, існує необхідність стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 року по 05.12.2016 року в розмірі 25 151, 04 грн.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заяви ОСОБА_1

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 по справі № 820/5096/16 скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2016 року по 05.12.2016 року в розмірі 25 151, 04 грн. (двадцять п'ять тисяч сто п'ятдесят одна грн. 04 копійки).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов Н.В. Шевцова