Справа № 580/34/19
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року справа № 580/34/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Зачепи Х.В.

представника позивача Михайлюк-Філімонової Є.В. - за довіреністю,

представника відповідача Півошенка П.О. - за ордером,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження, в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (далі - позивач) з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" (далі - відповідач), в якому просить:

- застосувати до відповідача заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень АЗС по вул. Велика Кільцева, 11 у м. Києві шляхом знеструмлення та накладення печаток на головний електрощит до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки;

- покласти обов`язок щодо забезпечення виконання рішення на позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що за результатом проведеної планової перевірки щодо додержання ТОВ "Сокар Петролеум" вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, позивачем були виявлені порушення вимоги нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, які загрожують життю та здоров`ю людей, які перебувають на АЗС за адресою: вул. Велика Кільцева, 11, м. Київ, а також особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі у разі її виникнення. У зв`язку з чим на виконання повноважень, які передбачені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 08.01.2019 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами загального позовного провадження.

Заперечуючи проти позову, 01.03.2019 відповідач надав до суду відзив на позов, в якому вказує, що відповідачем усунено порушення в строки указані в приписі № 376 від 03.12.2018. Щодо розташування пожежного гідранта, який призначений для зовнішнього пожежогасіння на відстані менше ніж 35 м від резервуарів палива та паливнороздавальних колонок відповідач вказує, що вказаний пожежний гідрант не передбачається використовувати для ліквідації ймовірної пожежі на АЗС, оскільки в наявності є ще три інших пожежних гідранти, які можливо використовувати для ліквідації імовірних надзвичайних ситуацій на території АЗС. Даний гідрант є вуличним (не об`єктовим) і передбачається для ліквідації імовірних пожеж поза територією АЗС. На думку відповідача, наявність такого гідранту не створює загрози виникненню пожежі, а також не може перешкоджати оперативній ліквідації імовірної пожежі на АЗС. Щодо не обладнання АЗС системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення і локальною системою оповіщення, то відповідач у наданих до суду 19.03.2019 доповненнях до відзиву зазначив, що чинним законодавством України не передбачено механізму улаштування, експлуатації та технічного обслуговування таких систем і не врегульовано на законодавчому рівні. Крім того, зазначив, що оскільки АЗС за адресою: вул. Велика Кільцева, 11, м. Київ обладнана іншою системою, зокрема пожежною сигналізацією, тому, на думку відповідача, відсутність системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення і локальної системи оповіщення не є критичними порушеннями і не створюють загрози життю і здоров`ю людей, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Ухвалою від 05.04.2019 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 14 год. 30 хв. 03.05.2019.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та письмових додаткових поясненнях від 01.04.2019.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував повністю, посилаючись на обставини зазначені у відзиві та доповненнях до відзиву.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві від 17.10.2018 №625, у період з 15 по 27 листопада 2018 року, посадовою особою позивача проведено планову перевірку щодо додержання ТОВ "Сокар Петролеум" вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки (акт №410). Вищевказаною перевіркою виявлено 14 (чотирнадцять) порушень вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, а саме:

- розділ V п. 1.2 Правил пожежної безпеки в Україні - не всі приміщення обладнані системами протипожежного захисту (автоматичною системою пожежогасіння (складські приміщення) та системою пожежної сигналізації (кімната для зберігання інвентаря)), в порушення ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

- розділ III п. 2.37 Правил пожежної безпеки в Україні - на шляхах евакуації (вихід з торгового залу) влаштовані розсувні двері, в порушення ДБН В. 1.1-7- 2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»;

- п. 2.9 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні - не проведено розрахунок стосовно визначення категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В. 1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок» (далі - НПАОП 40.1-1.32-01), у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць, які необхідно позначати на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні;

- розділ IV п. 1.8 Правил пожежної безпеки в Україні - допускається влаштування та експлуатація тимчасових електромереж;

- розділ II п. 22 розділ VI. п.10.1 Правил пожежної безпеки в Україні - АЗК не забезпечено двома пожежними гідрантами;

- розділ II п. 22 розділ VI. п.10.1 Правил пожежної безпеки в Україні - пожежний гідрант, який призначений для зовнішнього пожежогасіння АЗК, розташований на відстані менше ніж 35м від резервуарів палива та паливороздавальних колонок;

- розділ III п. 2.37 Правил пожежної безпеки в Україні - ширина проходу в коридорі та торговій залі, що веде до другого евакуаційного виходу, менше 1 метра;

- розділ III п. 2.37 Правил пожежної безпеки в Україні - шляхи евакуації (другий вихід з торгового залу) захаращені матеріальними цінностями;

- розділ VI п. 9.1 Правил пожежної безпеки в Україні - допускається зберігання в складських приміщеннях продукції навалом та впритул до приладів і труб опалення;

- п. 31 розділу VII НАПБ В.01.058- 2008/112 «Правила пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів» - кількість плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою не підтверджена розрахунком;

- п.11 розділу VII НАПБВ.01.058- 2008/112 «Правила пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів» - АЗК не оснащена жорсткою буксирною штангою довжиною не менш 3 м для евакуації транспортних засобів з території АЗК у випадку пожежі;

- розділ IV п. 1.15 Правил пожежної безпеки в Україні - електричні вимикачі складських приміщень (підсобних) не винесені поза межі вказаних приміщень на негорючі стіни;

- п. 22 розділу II, п. 4 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні - відстань від в`їзду та виїзду з території АЗС до перехрестя з вулицею не відповідає нормованій, в порушення п. 7.65* ДБН 360-92**;

- п. 22 розділу II, п. 4 розділу І, п. 2.23 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні - частина торгового залу для продажу горючих рідин (автомобільних мастил тощо) не відокремлена протипожежною стіною 1-го типу від частини торгового залу, у якій здійснюється продаж продовольчих та супутніх товарів, в порушення п. 4.1 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі».

Наведені вище обставини стали підставою для звернення 02.01.2019 Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Черкаського окружного адміністративного суду з даним позовом щодо застосування до ТОВ "Сокар Петролеум" заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

У подальшому, на підставі звернення відповідача, позивачем здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання ТОВ "Сокар Петролеум" вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на АЗС за адресою: вул. Велика Кільцева, 11, м. Київ.

За результатами перевірки складено №72 від 15.02.2019, яким зафіксовано наявність одного порушення відповідачем вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, а саме:

- розділу II п. 22, розділ VI. п.10.1 Правил пожежної безпеки в Україні - пожежний гідрант, який призначений для зовнішнього пожежогасіння АЗК, розташований на відстані менше ніж 35м від резервуарів палива та паливороздавальних колонок.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає про таке.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (з наступними змінами і доповненнями, далі - Закон № 877-V).

Відповідно до статті 1 цього Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно частини першої статті 7 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Абзацом третім частини першої статті 6 Закону №877-V встановлено, що підставами для здійснення позапланових заходів є перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю).

За правилами частини сьомої ст. 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене Указом Президента України від 16.01.2013 №20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України. ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

За нормами пункту 3 зазначеного Положення, основними завданнями ДСНС України є, зокрема, реалізація державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Разом з цим, Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту. Також, цей Кодекс визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Згідно ст. 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно ст. 66 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

В силу частини третьої ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

У відповідності до п. 12 частини першої ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною другою ст. 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до статті 1 Закону України від 18 січня 2001 року №2245-III "Про об`єкти підвищеної небезпеки" суб`єкт господарської діяльності - юридична або фізична особа, у власності або у користуванні якої є хоча б один об`єкт підвищеної небезпеки; об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об`єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Згідно пункту 21 Переліку видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року №808, автозаправні станції та комплекси, а також автогазонаповнювальні компресорні станції, автомобільні газозаправні станції зрідженого газу - становлять підвищену екологічну небезпеку.

Аналізуючи вищевказані норми чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, передбачених статтею 70 Кодексу цивільного захисту України, зокрема, фактом недотримання вимог пожежної безпеки.

Як встановлено судом із матеріалів справи, актом від 15.02.2019 №72 позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання ТОВ "Сокар Петролеум" вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на АЗС за адресою: вул. Велика Кільцева, 11 виявлено 1 (одне) порушення відповідачем вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, а саме: пожежний гідрант, який призначений для зовнішнього пожежогасіння АЗК, розташований на відстані менше ніж 35 м від резервуарів палива та паливороздавальних колонок.

Пунктом 22 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417 під час експлуатації об`єктів забороняється знижувати рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта.

Так, пунктами 4.3, 4.4 наказу МНС від 06.12.2005 року N 376 «Про затвердження Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій", передбачалось, що зовнішнє пожежогасіння АЗС слід передбачати від водойми (пожежного резервуара) або не менш ніж від двох пожежних гідрантів. Зазначені водойми (пожежний резервуар), гідранти повинні розташовуватися на відстані не ближче ніж 35 м від резервуарів палива та паливороздавальних колонок.

Загальна місткість протипожежних водоймищ, резервуарів для АЗС рідкого моторного палива, АГНКС та АГЗП-стаціонарних повинна становити не менше 100 куб.м. Їх слід розташовувати на відстані не більше ніж 200 м від АЗС. Для АГЗС та БП АЗС загальна місткість зазначених водоймищ, резервуарів повинна становити не менше 200 куб.м.

Відповідно до п. 10.1 розділу VI Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417 до роботи на автозаправних станціях (далі - АЗС) допускаються лише особи, які пройшли навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму і мають про це відповідне посвідчення. Забороняється зменшувати нормовані протипожежні відстані між суміжними будинками, спорудами на території АЗС.

Вказане порушення сприяє виникненню та швидкому розповсюдженню пожежі, перешкоджає успішній евакукації та ускладнюють оперативну ліквідацію пожежно-рятувальними підрозділами, створюють загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють та перебувають у даному підприємстві.

На думку суду, вказане порушення можуть призвести до займання і розповсюдження вогню, та, безумовно, пов`язане з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі.

Виявлене позивачем порушення не є формальним, а стосується виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення.

З огляду на вказане, суд висновує, що виявлене порушення викликає необхідність застосування судом заходів реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації певних будівель, споруд і приміщень відповідача.

При цьому суд відхиляє як безпідставні доводи відповідача щодо відсутності загрози виникненню пожежі наявністю такого гідранту, та неможливості перешкоджанню оперативній ліквідації імовірної пожежі на АЗС у зв`язку із існуванням такого, оскільки застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідно до положень статей 4-7 Закону України «Про пожежну безпеку», правила пожежної безпеки в Україні є обов`язковими для виконання всіма центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями (незалежно від виду їх діяльності та форм власності), посадовими особами та громадянами.

Згідно з вимогами частини п`ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Наявність порушення відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та не було спростовано відповідачем під час судового розгляду справи.

Водночас, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування шляхом знеструмлення електроживлення, закриття всіх входів (із накладенням печаток) та заборони експлуатацію дошкільного навчального закладу.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 р. по справі № 823/589/16, від 28.02.2019 року № 810/2400/18 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими для суду при розгляді даної справи.

Підсумовуючи наведене, суд звертає увагу, що у разі наявності порушень законодавства у сфері пожежної безпеки, які спричиняють загрозу життю та здоров`ю людей, застосування заходів реагування здійснюється виключно на підставі рішення адміністративного суду, а тому виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову в частині застосування до відповідача заходів реагування.

Щодо позовних вимог позивача про покладення обов`язку щодо забезпечення виконання рішення суду саме на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, то суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб, і підлягає виконанню. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як вказано у частині четвертій статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. Таким законом є, зокрема, Закон України "Про виконавче провадження".

Оскільки Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Кодекс цивільного захисту України не регулюють порядок виконання структурними (відокремленими) підрозділами центрального органу, який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту судових рішень вказаної категорії, їх норми не передбачають обов`язку вказаного органу виконувати рішення суду вказаної категорії, тому у задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити.

Крім того, необґрунтованою є вимога позивача про покладення обов`язку із здійснення Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві контролю за виконанням рішення суду щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної і техногенної безпеки та погодження терміну усунення вказаних порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі права відтермінування зупинення експлуатації приміщень - оскільки рішення суду у вказаній справі не зобов`язує відповідача у певні строки усунути порушення вимог пожежної і техногенної безпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 14, 77, 90, 139, 242-246, 255, 271, 272, 287, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" про застосування заходів реагування - задовольнити частково.

Застосувати до товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень автозаправної станції по вул. Велика Кільцева, 11 у Солом`янському районі м. Києва шляхом знеструмлення та накладення печаток на головний електрощит до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки № 410 від 27.11.2018.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до суду апеляційної інстанції через Черкаський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11.05.2019.

Суддя С.О. Кульчицький