Справа № 360/1363/19
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2019 року

Сєвєродонецьк

Справа № 360/1363/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач, управління, Старобільське ОУПФУ), за яким позивач просить:

- визнати неправомірними дії щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії згідно з довідкою про розмір заробітної плати № 01/18-61 від 25.01.2018;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити недоотримані суми пенсії з урахуванням відомостей довідки № 01/18-61 від 25.01.2018, починаючи з моменту первинного звернення позивача з заявою про призначення та виплати пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.07.2018 позивач звернувся до управління з заявою щодо перерахунку пенсії та надав довідку № 01/18-61 від 25.01.2018 з відомостями про його заробітну плату за період роботи з травня 1993 року по травень 1998 року, видану Державним підприємством "Комтел" у м. Донецьку, яке є правонаступником архівних документів Центру технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі філії "Дирекції первинної мережі" ПАО "Укртелеком" по 2014 рік та довідкою про реорганізацію підприємства. В перерахунку пенсії було відмовлено, та довідку не прийнято, оскільки вона видана підприємством, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України. Пенсію за віком позивачу без урахування вказаної довідки призначено з 10.06.2018 за протоколом № 658 від 21.08.2018 .

09.10.2018 Старобільським районним судом Луганської області у справі № 431/4718/18 встановлено факт належності позивачу зазначеної довідки.

03.12.2018 позивач вдруге звернувся до відповідача щодо перерахунку пенсії, надавши зазначене рішення суду від 09.10.2018 № 431/4718/18, однак 18.01.2019 отримав відповідь щодо відмови в перерахуванні пенсії з посиланням на пункт 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (Перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за № 22-1 за тих обставин, що відомості які зазначені в довідці перевірити не є можливим, оскільки вона видана підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній Україні території. Вважає, що такі дії відповідача порушують його законні права та інтереси, просить суд поновити його права шляхом задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 08.04.2019 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.1,2).

У судове засідання позивач не прибув, в позові заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 7).

Представник Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у судове засідання не прибув, надав відзив на позовну заяву від 18.04.2019 за вих. № 6693/08 (а.с. 35,36), позовні вимоги не визнав та зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 10.06.2018 та отримує пенсію за віком.

03.12.2018 позивач звернувся до управління з заявою щодо здійснення перерахунку пенсії, та надав копію довідки про заробітну плату № 01/18-61 від 25.01.2018 та довідку про реорганізацію підприємства 01/18-8 від 25.01.2018.

Ретельно розглянувши довідку, управління дійшло висновку про неможливість її врахування для обчислення пенсії з огляду на наступне. Статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон) передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку встановленому законодавством, а за період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. При цьому, документи для призначення пенсії надаються відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року (далі - Порядок).

До роботи приймаються документи, складені, уповноваженими установами та органами, які діють згідно з чинним законодавством. Згідно з ч.2 ст.9 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасовій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який документ, виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсним і не має юридичної сили. Тому довідка про заробітну плату № 01/18-61 від 25.01.2018 не може бути підставою для перерахунку пенсії позивача. Відповідно до вимог п.3 Постанови КМУ від 7 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства», міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організації, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, шо у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності. Таким чином, оскільки установа у м. Донецьк, яка видала довідку, не переміщена з тимчасово неконтрольованої території в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, то вказана довідка про заробітну плату за період з травня 1993 року по травень 1998 року видана ДП «Комтел» у м.Донецьк, що знаходиться па тимчасово окупованій території України, не може бути врахована при призначенні чи перерахунку пенсії позивачу, оскільки її видано незаконним органом.

За таких обставин, управління вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за відсутності учасників справи, які до судового засідання не прибули, просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

01.06.2018 позивач звернувся до Старобільського ОУПФУ з заявою про призначення пенсії за віком (а.с.43).

31.07.2018 позивач надав до Старобільського ОУПФУ заяву про приєднання до пенсійної справи та врахування при призначенні пенсії довідки про розмір заробітної плати позивача за період роботи з травня 1993 року по травень 1998 року № 01/18-61 від 25.01.2018, та довідки про реорганізацію підприємства, в якому позивач працював в цей період № 01/18-8 від 25.01.2018, що видані Державним підприємством "Комтел", яке на час видачі довідок знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно з відтіском штампу, що містять вказані довідки, та якому за змістом цих довідок передано архівні документи ПАТ «Укртелеком» в оперативне управління (а.с.13-16).

В довідці № 01/18-61 від 25.01.2018 зазначено, що її видано на підставі особових рахунків з 01.05.1993 по 31.05.1998. Первинні документи (розрахунково-платіжні відомості знаходяться за адресою: м. Донецьк, проспект Комсомольський, 22.

Листом від 10.08.2018 за вих. № 176/К-14 позивача повідомлено, що в управлінні відсутня можливість при призначенні пенсії врахувати надану довідку про заробітну плату, оскільки установа, яка видала довідку, не переміщена з тимчасово неконтрольованої території в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (а.с.17).

Відповідно до протоколу № 658 від 21.08.2018 «Про призначення пенсії» ОСОБА_1 призначена пенсія за віком з 10.06.2018 (а.с.37).

03.12.2018 позивач звернувся до Старобільського ОУПФУ з заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату за період з травня 1993 року по травень 1998 року та рішення Старобільського районного суду Луганської області від 09.10.2018 (а.с.18).

Листом Старобільського ОУПФУ від 08.01.2019 за вих. № 321/К-14 повідомлено позивача, що управління не має підстав для врахування довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, оскільки не має можливості проведення перевірки сум, зазначених в довідці про заробітну плату. Крім того, оскільки дана довідка видана установою, яка не переміщена з тимчасово неконтрольованої території, то вона є недійсною і не створює правових наслідків (а.с.19,20).

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 (45-49) наявні такі записи про його роботу в період з травня 1993 по травень 1996 в ПАТ «Укртелеком» та реорганізації зазначеного підприємства:

- 02.01.1992 прийнято на посаду водія до Технічного вузла зв'язку союзних магістральних зв'язків та телебачення №3 (запис № 11);

- 24.01.1994 ТУСМ-3 перейменовано в ТУМС-3 та введено до структури підприємства "УКРТЕК" як філія, яке знаходилося у місті Донецьку (запис № 12);

- 01.07.1998 Технічний вузол міжміських зв'язків і телебачення №3 реорганізований у Центр Технічної експлуатації первинної мережі № З Дирекції первинної мережі УДПЕЗ "Укртелеком"(запис № 13);

- 01.07.1998 переведено на посаду водія 1-го класу до дільниці механізації та транспорту (запис № 14);

- 15.05.2000 Центр Технічної експлуатації первинної мережі № 3 Дирекції первинної мережі УДПЕЗ "Укртелеком" перетворений у Центр технічної експлуатації первинної мережі № 3 Дирекції первинної мережі ВАТ "Укртелеком" (запис № 15);

- 17.06.2011 Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" перейменоване у Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" (запис № 21);

- 08.11.2011 на базі Центра технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі № 3 філії «Дирекції первинної мережі» ПАТ "Укртелеком" створено Регіональний центр технічної експлуатації транспортної телекомунікаційної мережі № 2 філії «Дирекції первинної мережі» ПАТ "Укртелеком" (запис № 22);

- 08.11.2011 переведено на посаду кабельника - спаювальника 5-го розряду групи з експлуатації лінійно-кабельних споруд № 263 (запис № 23);

- 01.01.2013 функції кадрового обліку працівників передані до відділу обліку, аналізу, прогнозу та руху кадрів філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» (запис № 24);

- 01.01.2015 переміщено кабельником - спаювальником 5-го розряду до групи з експлуатації лінійно-кабельних споруд № 263 м. Старобільськ станційно-лінійного центру транспортної мережі м. Луганськ Харківської філії ПАТ «Укртелеком» (запис № 25);

- 21.04.2015 переведено кабельником - спаювальником 5-го розряду станційно-лінійної дільниці транспортної мережі № 10 м. Старобільськ районного центру телекомунікацій № 341 м. Старобільськ (запис № 26).

Отже, трудова книжка позивача, оригінал якої надавався при зверненн позивача до пенсійного органу, містить належним чином завіреня записи як про роботу позивача в період з травня 1993 року по травень 1998 року так і про реорганізацію роботодавця позивача в ПАТ «Укртелеком», а також записи, що позивач продовжив роботу після 19.12.2014 на посадах в в ПАТ «Укртелеком» на підконтрольній Українській владі території.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Положеннями пункту 6 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2.10 Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за призначенням пенсії. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

В силу положень статті 64 Закону № 1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

В той же час пункт 43 Порядку гарантує, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що відповідні Управління пенсійного фонду України здійснюють призначення та перерахунок пенсії саме на підставі тих документів, які надані заявником до органу, що здійснює призначає пенсію та вимагають всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів.

Як встановлено судом, позивач вперше 31.07.2018 після звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії від 01.06.2018, однак до прийняття ним рішення про її призначення від 21.08.2018 - подав спірні довідки, не прийняті відповідачем.

На підтвердження розміру заробітної плати, отриманої у період роботи з травня 1993 року по травень 1998 року, він надав до Старобільського ОУПФУ довідку № 01/18-61 від 25.01.2018, видану Державним підприємством "Комтел", м. Донецьк, проспект Комсомольський, 22.

Також судом встановлено, що в періоди, зазначені в довідці № 01/18-61 від 25.01.2018, позивач працював в Технічному вузлі зв'язку союзних магістральних зв'язків та телебачення №3, який в подальшому було перетворено на ВАТ "Укртелеком", яке в свою чергу 17.06.2011 перейменовано у ПАТ "Укртелеком".

Згідно з інформацією, зазначеною у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцем знаходження публічного акціонерного товариства " Укртелеком" () є: 01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, дата державної реєстрації юридичної особи - 15.12.1993, Донецька філія цього підприємства знаходилася за адресою: м. Донецьк, проспект Комсомольський, 22 (а.с. 77-84).

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України".

Статтею 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 05/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у який у розділі Донецька область у п.1 Міста обласного значення у п.п.1) включено м. Донецьк.

Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014 затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у тому числі місто Донецьк.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначено, що держави члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів". Так, у справі "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах Кіпр проти Туреччини" ( Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать" (Cyprus v. Turkey 10.05.2001&92).

Спираючись на сформульований у вищезазначеній справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зауважив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]".

Україною, відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII та постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17.03.2015 № 254-VIII, територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки довідки про заробітну плату № 01/18-61 від 25.01.2018, виданої установою, що знаходяться на окупованій території, як доказ, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення позивача.

Таким чином, суд приймає до розгляду довідку № 01/18-61 від 25.01.2018, видану Державним підприємством "Комтел", яка містить відомості про розмір заробітної плати позивача за період роботи з травня 1993 року по травень 1998 року.

Однак, зазначені висновки суду жодним чином не легалізують саму установу, що видала таку довідку.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що подана позивачем довідка містить усі необхідні відомості про розмір заробітної плати позивача у визначений в ній період, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави їх не враховувати.

Крім того, відповідач не надав суду доказів того факту, що він намагався, перевірити відомості, вказані в цій довідці у визначений чинним законодавством спосіб, оскільки як встановлено судом, позивач працював в спірний період на підприємствах, правонаступником яких став ПАТ "Укртелеком", який знаходиться на підконтрольній Українській владі території.

Аналогічні за змістом висновки з приводу подібних правовідносин відображені у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року (справа №583/392/17).

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права в частині визнання протиправним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 27.06.2018 № 10527/02-21 про відмову в розрахунку пенсії за віком, суд зазначає таке.

Зважаючи на те, що відповідач під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії безпідставно не врахував довідку про заробітну плату позивача № 01/18-61 від 25.01.2018, суд дійшов висновку, про необхідність визнання дій відповідача щодо неврахування зазначеної довідки при призначенні пенсії позивачу з 10.06.2018.

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії. Повноваження територіального органу Пенсійного фонду у питаннях зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, є дискреційними. Відповідно суд не повноважний втручатися до таких повноважень і не може підміняти територіальний орган Пенсійного фонду, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною третьою статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На підставі вищезазначеного суд, з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з дати її призначення - з 10.06.2018 з урахуванням інформації, зазначеної у довідці про заробітну плату № 01/18-61 від 25.01.2018 за період роботи з травня 1993 року по травень 1998 року, нарахувати та сплатити заборгованість.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 705 грн, що підтверджено квитанцією про сплату від 28.03.2019 № 18 (а.с. 3).

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 705,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо неврахування довідки про заробітну плату № 01/18-61 від 25.01.2018 при призначенні пенсії позивачу з 10.06.2018.

Зобов`язати Старобільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області (; місцезнаходження: 92704, Луганська обл., м. Старобільськ, кв. Дружби, 1А) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) з дати її призначення - з 10.06.2018 з урахуванням інформації, зазначеної у довідці про заробітну плату № 01/18-61 від 25.01.2018 за період роботи з травня 1993 року по травень 1998 року, нарахувати та сплатити заборгованість.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Старобільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 705 (сімсот п'ять) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено та підписано 13 травня 2019 року.

Суддя

В.С. Шембелян