Справа № 9901/740/18
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 9901/740/18

провадження № П/9901/740/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів: Гриціва М. І., Коваленко Н. В., Кравчука В. М., Стародуба О.П.,

за участю секретаря судового засідання - Яроша Д. В.,

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_10,

представник відповідача - Погребняк Станіслав Петрович ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 9901/740/18 за позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення, встановив:

1. ПРОЦЕДУРА

1. 16 серпня 2018 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 04 липня 2018 року № 301дп-18 «Про накладення дисциплінарного стягнення щодо заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_2. та прокурора цієї ж прокуратури ОСОБА_7.» в частині накладення на заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 . дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів прокуратури;

- стягнути на користь позивача з Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів судові витрати.

2. Зміст позовних вимог та пояснення, якими ОСОБА_2 обґрунтовує свої вимоги, свідчить про те, що на переконання позивача, вказане рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів є протиправним, упередженим, необ'єктивним, необґрунтованим, та таким, що істотно порушує права і свободи позивача.

Позивач зазначає, що відповідач прийняв оскаржуване рішення про наявність в його діях дисциплінарного проступку без повного та всебічного дослідження обставин справи, незважаючи на відсутність відомостей, які «поза всяким розумним сумнівом» доводять його вину.

В обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення відповідача, позивач також зазначає, що висновки Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо наявності підстав для притягнення його дисциплінарної відповідальності були зроблені виключно на підставі вибіркового вивчення лише окремих матеріалів кримінального провадження щодо нього. При цьому, показання свідків ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) та підозрюваного ( ОСОБА_7 ) не є доказами ані для цілей кримінального судочинства, ані тим більше для цілей адміністративного судочинства чи дисциплінарного провадження.

Водночас, позивач звертає увагу, що під час здійснення щодо нього дисциплінарного провадження він був обмежений у можливості в повній мірі обґрунтувати вчинення щодо нього провокації злочину, оскільки був позбавлений відповідачем можливості взяти участь в його засіданні, на якому було прийнято оскаржуване рішення.

Позивач вважає, що під час прийняття рішення у дисциплінарному провадженні щодо нього, відповідач без належної аргументації відійшов від власних стандартів та практики розгляду справ зі схожими фактичними обставинами, чим порушив принципи недискримінації та неупередженості.

3. Разом з позовною заявою позивач подав клопотання про витребування у Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України матеріали сторони обвинувачення у кримінальному провадженні № 0003519 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 та 4 ст. 27, ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Також позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи № 9901/740/18 за правилами загального позовного провадження.

4. Ухвалою судді Верховного Суду від 03 вересня 2018 року поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним і скасування рішення та відкрито провадження у вказаній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 27 вересня 2018 року.

5. 18 вересня 2018 року від Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів до Верховного Суду разом із супровідним листом від 13 вересня 2018 року № 11/2/4-9545 вих-18 надійшли копії матеріалів дисциплінарного провадження № 11/2/4-314дс-65дп-18, на підставі яких було прийнято оскаржуване рішення (у 4 томах).

6. 25 вересня 2018 року від ОСОБА_2 до Верховного Суду надійшло клопотання про допит свідків. У зазначеному клопотанні позивач просив викликати для допиту в якості свідків у адміністративній справі № 9901/740/18: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

7. 26 вересня 2018 року від Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів до Верховного Суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 04 липня 2018 року № 301дп-18.

8. Відзив обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів було прийнято з дотриманням передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України принципів обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин щодо наявності в діях прокурора ОСОБА_2. дисциплінарного проступку, характеру допущених ним порушень, їхніх наслідків, особи прокурора та умисного ступеня його вини.

9. 27 вересня 2018 року розгляд справи № 9901/740/18 не відбувся у зв'язку з відсутністю складу колегії суддів, визначених протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду цієї справи.

10. Судовими повістками від 27 вересня 2018 року учасників справи повідомлено про розгляд справи № 9901/740/18 у Верховному Суді в судовому засіданні 01 листопада 2018 року.

11. 02 жовтня 2018 року до Верховного Суду надійшла відповідь ОСОБА_2 на відзив Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

ІІ. КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

12. У судовому засіданні 01 листопада 2018 року, Верховний Суд відмовив у задоволенні клопотань позивача про розгляд цієї адміністративної справи у порядку загального позовного провадження, про витребування доказів та про допит свідків. Розгляд справи відкладено на 20 грудня 2018 року.

13. 17 грудня 2018 року до Верховного Суду від ОСОБА_2 надійшла заява про поновлення строку на подання доказів. До цієї заяви позивачем долучено клопотання про приєднання до матеріалів справи звукозапису допиту свідка ОСОБА_5 у Токмацькому районному суді Запорізької області у справі № 328/2614/17 (кримінальне провадження № 000303) та документів, які підтверджують законність отримання вказаних доказів.

14. У судовому засіданні 20 грудня 2018 року Верховним Судом відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні вказаного клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. Розгляд справи відкладено на 07 лютого 2019 року.

15. 04 лютого 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про відкладення судового засідання, призначеного на 07 лютого 2019 року, на іншу дату, у зв'язку тим, що 06 та 07 лютого 2019 року в Мелітопольському міськрайонному суді розглядатиметься за його участю кримінальна справа № 320/5014/18.

16. У судовому засіданні 07 лютого 2019 року клопотання ОСОБА_2 про відкладення судового засідання, задоволено. Оголошено перерву до 21 лютого 2019 року.

17. 19 лютого 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі № 9901/740/18 до набрання законної сили судовим рішенням від 31 січня 2019 року у кримінальній справі № 1-кп/320/216/19, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

18. 20 лютого 2019 року до Верховного Суду від Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів разом із супровідним листом від 20 лютого 2019 року № 11/2/4-1626вих-19 надійшли витяги з протоколів засідання Комісії від 30-31 травня та 04 липня 2018 року, на яких розглядалося питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2

19. Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Оголошено перерву до 21 березня 2019 року.

20. 19 березня 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про відкладення судового засідання, призначеного на 21 березня 2019 року, у зв'язку з погіршенням його здоров'я.

21. У судовому засіданні 21 березня 2019 року клопотання ОСОБА_2 про відкладення судового засідання, задоволено. Судове засідання відкладено на 25 квітня 2019 року.

ІІІ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

22. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, Суд установив наступне.

23. ОСОБА_2 з жовтня 2002 року працює в органах прокуратури. З 15 грудня 2015 року (наказ прокурора Запорізької області від 15 грудня 2015 року № 696 к) позивач обіймає посаду заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області.

24. 23 лютого 2018 року до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшла дисциплінарна скарга прокуратури Запорізької області про вчинення заступником керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_2. дисциплінарного проступку.

25. Автоматизованою системою розподілу дисциплінарних скарг для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження вказану дисциплінарну скаргу розподілено члену Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Юсипу В.В., яким 27 лютого 2018 року прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження № 11/2/4-314дс-65дп-18 щодо ОСОБА_2

26. У подальшому, 15 березня 2018 року, до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшла аналогічна дисциплінарна скарга із Генеральної інспекції Генеральної Прокуратури України.

27. Автоматизованою системою розподілу дисциплінарних скарг для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження зазначену дисциплінарну скаргу розподілено члену Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Юсипу В.В., яким 16 березня 2018 року прийнято рішення про відкриття щодо прокурора ОСОБА_2. дисциплінарного провадження, якому присвоєно № 11/2/4-415дс-78дп-18.

28. Рішенням Комісії від 21 березня 2018 року за № 119дп-18 дисциплінарні провадження № 11/2/4-314дс-65дп-18 та № 11/2/4-415дс-78дп-18 об'єднані в одне, якому присвоєно № 11/2/4-314дс-65дп-18.

29. У зазначених дисциплінарних скаргах їх автори зазначали, що заступник керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 та прокурор цієї ж прокуратури ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою, вимагали і отримали неправомірну вигоду за прийняття рішення в кримінальному провадженні № 0006001 про непритягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.

30. Зокрема, у дисциплінарних скаргах зазначається, що для цього ОСОБА_7 вступив у позаслужбові стосунки з підозрюваною ОСОБА_6 за посередництва її знайомого ОСОБА_5 останнім прокурори обговорювали питання про передачу їм неправомірної вигоди в розмірі 1500 доларів США за те, що ОСОБА_6 не буде притягнута до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, і подальше закриття провадження у цій справі.

13 грудня 2017 року близько 16 год. ОСОБА_7 , за попередньою змовою із своїм керівником ОСОБА_2 , у приміщенні свого службового кабінету під час розмови з ОСОБА_5 показав останньому на робочому комп'ютері повідомлення про підозру ОСОБА_6 При цьому, повідомлено про його вручення їй у разі, якщо ОСОБА_6 до 22 грудня 2018 року не відшкодує потерпілій ОСОБА_9 завдані матеріальні збитки. Водночас, наголошено на необхідності надати неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США за непритягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності та подальше закриття цього кримінального провадження.

20 грудня 2017 року близько 14.50 год. ОСОБА_2 у приміщенні свого службового кабінету, отримавши від ОСОБА_5 розписки потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування завданої їй шкоди, повідомив останньому про необхідність надання прокурору ОСОБА_7 неправомірної вигоди у сумі 1500 доларів США.

Того самого дня близько 15 год. на сходах четвертого поверху Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7. отримав від ОСОБА_5 для себе та ОСОБА_2 неправомірну вигоду у розмірі 1500 доларів США.

Після того, як ОСОБА_7 одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду, його та ОСОБА_2 затримано слідчими Генеральної інспекції Генеральної Прокуратури України.

31. На думку скаржників, прокурори ОСОБА_2 та ОСОБА_7 вчинили дисциплінарні проступки, передбачені п. 5, 6 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), а саме вчинення дій, що порочать звання прокурора, підривають авторитет органів прокуратури і викликають сумнів у об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури та одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

32. У дисциплінарних скаргах також зазначено, що протоколами оглядів матеріалів, які здобуто під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій (далі - НСРД) у ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003519 за ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується факт позаслужбових стосунків заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_2. з підозрюваною у кримінальному провадженні № 0006001 ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , що виразилося в обговоренні питання щодо отримання та подальшому отриманні неправомірної вигоди в розмірі 1500 доларів США за її не притягнення до кримінальної відповідальності та подальше закриття кримінального провадження.

33. Зазначені обставини, на думку скаржників, свідчать про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 3, 4 ч. 4 ст. 19 Закону № 1697-VII, ст. 19, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року (далі - Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів).

34. 23 квітня 2018 року за результатами перевірки дисциплінарних скарг членом Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Юсипом В. В. складено висновок про відсутність у діях прокурора ОСОБА_2 . ознак дисциплінарних проступків, передбачених п. 5 (вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості) і п. 6 систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики) ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII.

35. Разом з цим, Комісія дійшла висновку, що у діях прокурора ОСОБА_2. наявні ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII, - одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

36. Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 04 липня 2018 року № 301дп-18 за результатами розгляду висновку про відсутність ознак дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_2 у дисциплінарному провадженні № 11/2/4-770дс-164дп-18, останнього притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

37. Вказане рішення мотивоване тим, що заступник керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_2, разом із своїм підлеглим - прокурором цієї ж прокуратури ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою особистого протиправного збагачення, з корисливих мотивів, упродовж листопада - грудня 2017 року вступили у позаслужбові стосунки із ОСОБА_5 , що проявилися у вимаганні від останнього, як посередника, неправомірної вигоди у розмірі 1500 доларів США за непритягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0006001, що викликало негативний суспільний резонанс.

38. Обґрунтовуючи винність ОСОБА_2 у вчиненні цього проступку, Комісія послалася на наступні документи:

- висновок про результати службової перевірки стосовно прокурорів ОСОБА_2. та ОСОБА_7.;

- копію витягу з ЄРДР № 0006001 від 11 листопада 2016 року;

- копію постанови про призначення прокурора у кримінальному провадженні;

- копію витягу з ЄРДР № 0003519 від 06 листопада 2017 року;

- копію протоколу про прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 06 листопада 2017 року;

- копію протоколу огляду місця події від 20 грудня 2017 року - приміщення Мелітопольської місцевої прокуратури;

- копію протоколів допиту свідків ОСОБА_6 від 06 листопада 2018 року, ОСОБА_5 від 08 грудня2017, ОСОБА_9 від 20 грудня 2017 року, ОСОБА_6 від 20 грудня 2017 року, ОСОБА_5 від 20 грудня 2017 року;

- копію протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 19 квітня 2018 року;

- копію протоколу огляду відеозапису зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що мала місце 16 листопада 2017 року;

- копію протоколу огляду відеозапису зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що мала місце 20 листопада 2017 року;

- копію протоколу огляду відеозапису зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що мала місце 20 листопада 2017 року;

- копію протоколу огляду відеозапису зустрічі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ;

- копію протоколу огляду відеозапису зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що мала місце 22 листопада 2017 року;

- копію протоколу огляду відеозапису зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що мала місце 13 грудня 2017 року;

- копію протоколу огляду відеозапису зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що мала місце 14 грудня 2017 року;

- копію протоколу огляду відеозапису зустрічі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , що мала місце 18 грудня 2017 року;

- копію протоколу огляду відеозапису зустрічі ОСОБА_5 з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , що мала місце 20 грудня 2017 року;

- роздруківки повідомлень інтернет-видань з приводу затримання заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури та процесуального керівника.

39. Вважаючи рішення відповідача від 04 липня 2018 року № 301дп-18 протиправним, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

ІV. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ЩОДО СУТІ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

40. Позивач в обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 04 липня 2018 року № 301дп-18 наголошує, що у позаслужбові стосунки з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не вступав, одноразового грубого порушення правил прокурорської етики не допускав. Позивач зазначає, мети одержання неправомірної вигоди у нього не було, і таку вигоду він ні з ким не обговорював.

41. Водночас, ОСОБА_2 зазначає, що відповідач повністю проігнорував його доводи про вчинення щодо нього провокації злочину агентом-провокатором ОСОБА_5 , який діяв за завданням Генеральної інспекції Генеральної Прокуратури України.

42. Позивач зазначає, що метою кримінального провадження та залучення до нього агента ОСОБА_5 було моделювання обстановки вчинення ОСОБА_2 злочину та провокування на його вчинення.

43. Разом з цим, ОСОБА_2 звертає увагу, що показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та підозрюваного (наразі вже обвинуваченого) ОСОБА_7 , кожен з яких має мотив для наклепу на нього, є суб'єктивними, і тільки не підтверджуються об'єктивними даними, отриманими під час проведення негласних слідчих лій, але й спростовуються ними.

44. Зокрема, позивач зазначає, що висновки відповідача щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності були зроблені виключно на підставі вибіркового вивчення лише окремих матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_2

45. Зазначена обставина, на думку позивача, сама по собі свідчить про упередженість відповідача та його небажання повно, всесторонньо та об'єктивно дослідити усі обставини справи.

46. Водночас, оскільки свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_7 ще не допитувалися у суді, та не допитувалися на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, позивач вважає, що їх показання не є доказами ані для цілей кримінального судочинства, ані тим більше для цілей адміністративного судочинства чи дисциплінарного провадження.

47. Також позивач зазначає, що спірне рішення Комісія прийняла 04 липня 2018 року, а повідомлення про його час і місце проведення засідання він отримав наступного дня - 05 липня 2018 року. Як вважає позивач, зазначеними діями Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів порушила положення ч. 1, 3, 6 ст. 47 Закону № 1697-VII, п. 34, 38 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийнятого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року (далі - Положення), які регламентують порядок повідомлення прокурора про дату і час проведення засідання Комісії.

48. Відповідач в обґрунтування правомірності рішення від 04 липня 2018 року № 301дп-18 зазначає, що це рішення прийнято з урахуванням всіх наявних доказів, є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

49. Стосовно доводів ОСОБА_2 щодо використання, на його думку, недопустимих доказів, що містяться в окремих матеріалах кримінального провадження, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів зазначає, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності хоча і було прийнято з урахуванням відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження № 0003519, але ґрунтуються на самостійних правових підставах, у тому числі висновку про результати службової перевірки. Докази, покладені в основу оскаржуваного рішення, отримані Комісією законно і можуть бути враховані Комісією під час прийняття спірного рішення.

50. Водночас, відповідач зазначає, що вчинене особою діяння, може, крім підстав для притягнення її до кримінальної відповідальності, бути одночасно підставою для притягнення до іншого виду відповідальності - дисциплінарної та, у цьому випадку, складає ідеальну сукупність правопорушень.

51. Відповідач звертає увагу, що висновок, складений за результатами перевірки доводів дисциплінарної скарги, та оскаржуване рішення Комісії, ґрунтуються на матеріалах службового розслідування, матеріалах, зібраних під час проведення перевірки пояснень, наданих на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, а також окремих матеріалах кримінального провадження, використання яких, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованій у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), та від 11 вересня 2018 року у справі № 9901/14/17, є правомірними.

52. Стосовно доводів позивача щодо неналежного повідомлення його про дату та час розгляду висновку, відповідач зазначає про їх безпідставність, з огляду на те, що ОСОБА_2 був присутній на засіданні Комісії 30 травня 2018 року, на якому надав свої пояснення з приводу дисциплінарної скарги. Також позивача було належним чином повідомлено про засідання Комісії щодо розгляду дисциплінарних скарг про вчинення ним дисциплінарного проступку, яке було заплановано на 04 липня 2018 року.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

1. Конституція України

53. Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

54. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

2. Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII

55. Згідно ст. 1 Закону № 1697-VII прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

56. Пунктом 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 1697-VII встановлено, що на прокуратуру покладаються функції щодо нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.

57. Згідно із п. 3, 4 ч. 4 ст. 19 Закону № 1697-VII прокурор зобов'язаний: діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами; додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

58. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Згідно із частиною другою цієї статті притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності не виключає можливості притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом.

59. Відповідно до ст. 44, 45 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів. Дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

60. Статус та повноваження Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів закріплено у ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 77 Закону № 1697-VII, згідно якої Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів є колегіальним органом, який відповідно до повноважень, передбачених цим Законом, визначає рівень фахової підготовки осіб, які виявили намір зайняти посаду прокурора, та вирішує питання щодо дисциплінарної відповідальності, переведення та звільнення прокурорів з посади.

61. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів: 1) веде облік даних про кількість посад прокурорів, у тому числі вакантних та тимчасово вакантних; 2) проводить добір кандидатів на посаду прокурора в установленому цим Законом порядку; 3) бере участь у переведенні прокурорів; 4) розглядає дисциплінарні скарги про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснює дисциплінарне провадження; 5) за результатами дисциплінарного провадження і за наявності підстав, передбачених цим Законом, приймає рішення про накладення на прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної та місцевої прокуратури дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора; 6) здійснює інші повноваження, передбачені законом.

62. Порядок відкриття дисциплінарного провадження та проведення перевірки дисциплінарної скарги регламентовано ст. 46 Закону № 1697-VII, згідно ч. 4 якої після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки.

63. Під час здійснення перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об'єднань необхідну для проведення перевірки інформацію. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право надавати пояснення або відмовитися від їх надання стосовно себе (ч. 6 ст. 46 Закону № 1697-VII).

64. Частина 10 ст. 46 Закону № 1697-VII передбачає, що член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

65. Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься (ч. 11 ст. 46 Закону № 1697-VII).

66. Порядок розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора визначено у ст. 47 Закону № 1697-VII. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

67. Частиною 3 ст. 47 Закону № 1697-VII передбачено, що висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор: 1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності; 2) не з'явився на засідання, не повідомивши про причини неявки; 3) не з'явився на засідання повторно. Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів.

68. Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб. (ч. 5 ст. 47 Закону № 1697-VII).

69. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів подавати заяву про його відвід (ч. 6 ст. 47 Закону № 1697-VII).

70. Частинами 3, 4, 6 ст. 48 Закону № 1697-VII встановлено, що при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити:

1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності;

2) обставини, встановлені під час здійснення провадження;

3) мотиви, з яких Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів ухвалила рішення;

4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення;

5) порядок і строк оскарження рішення.

71. Види дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на прокурора за вчинення ним дисциплінарного проступку закріплені у ч. 1 ст. 49 Закону № 1697-VII. До таких стягнень належать:

1) догана;

2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора);

3) звільнення з посади в органах прокуратури.

3. Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів, затверджений Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року

72. Відповідними статтями Кодексу передбачено:

Стаття 4. Основні принципи професійної етики та поведінки прокурорів

Професійна діяльність прокурорів ґрунтується на принципах: верховенства права та законності [...] професійної честі і гідності, формування довіри до прокуратури [...] доброчесності, зразковості поведінки та дисциплінованості [...]

Стаття 11. Професійна честь і гідність. Формування довіри до прокуратури

[...] Своєю доброчесністю, принциповістю, компетентністю, неупередженістю та сумлінним виконанням службових обов'язків сприяти підвищенню авторитету прокуратури та зміцненню довіри громадян до неї [...]

Стаття 16. Доброчесність, зразковість поведінки та дисциплінованість

При виконанні службових обов'язків прокурор має дотримуватися загальноприйнятих етичних норм поведінки, бути взірцем доброчесності, вихованості і культури. Порушення службової дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими для прокурора і тягнуть за собою передбачену законом відповідальність.

Стаття 19. Недопущення проявів корупції

Прокурор має суворо дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі: вступати у позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища; неправомірно втручатися чи здійснювати у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, вплив на службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи суддів [...]

Стаття 21. Недопущення поведінки, що може зашкодити репутації

[...] Прокурору слід уникати особистих зв'язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об'єктивність виконання професійних обов'язків, скомпрометувати звання прокурора, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс [...]

Стаття 33.Наслідки порушення вимог Кодексу

Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» прокурори зобов'язані неухильно дотримуватися вимог цього Кодексу. Їх порушення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У разі систематичного (два і більше разів протягом одного року) або одноразового грубого порушення правил прокурорської етики прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

4. Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийняте всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року (Положення)

73. Відповідними пунктами Положення передбачено:

Пункт 100. Прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження з підстав, визначених ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII.

Пункт 102. Порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурора визначається розділом VI Закону № 1697-VII та цим Положенням.

VІ. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

74. Під час розгляду цієї справи, суд оцінює оскаржувані дії відповідача на відповідність ст. 19 Конституції України, ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

75. Суть позовних вимог полягає у протиправності, на думку позивача, рішення відповідача про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів прокуратури.

76. Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

77. У цій справі судовий контроль за реалізацією повноважень Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів полягає у перевірці наявності законних підстав для прийняття оскаржуваного рішення, додержання Комісією відповідної процедури дисциплінарного провадження, а також оцінці об'єктивності дослідження доказів у справі, додержання принципу рівності перед законом та безсторонності; якості викладення у оскаржуваному рішенні доводів, мотивів його прийняття.

Повноваження відповідача щодо прийняття оскаржуваного рішення

78. За змістом ст. 44 Закону № 1697-VII Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів є органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів.

79. Дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів скарги (заяви), в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку (ч. 1 ст. 45 Закону № 1697-VII).

80. Застосовані судом норми права свідчать про те, що Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів є органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів. Суб'єктом дисциплінарного проступку, за який Законом № 1697-VII передбачена дисциплінарна відповідальність, є прокурор.

81. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів є колегіальним органом, який відповідно до Закону № 1697-VII, наділений дискреційними повноваженнями під час здійснення дисциплінарного провадження, що дозволяє цьому органу на власний розсуд визначати вид дисциплінарного стягнення залежно від скоєного прокурором дисциплінарного проступку та застосовувати до прокурорів обране ним дисциплінарне стягнення.

82. У разі встановлення обставин, що свідчать про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів має повноваження прийняти рішення у дисциплінарному провадженні про притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності. Зокрема Комісія може притягнути до дисциплінарної відповідальності прокурора з підстав систематичного (два і більше разів протягом одного року) або одноразового грубого порушення правил прокурорської етики. Отже, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів є повноважним органом щодо прийняття оскаржуваного рішення.

Щодо додержання Комісією процедури у дисциплінарному провадженні

83. У позовній заяві ОСОБА_2 посилається на те, що Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів позбавила його можливості скористатися правом надати пояснення, оскільки повідомлення про дату засідання Комісії надійшло до позивача із запізненням. При цьому, позивач подавав заяву про відкладення засідання Комісії щодо нього, призначене на 04 липня 2018 року, на інший час, у зв'язку з неможливістю прибуття через відсутність квитків на потяг. Однак, відповідач прийняв оскаржуване рішення за відсутності позивача.

84. У судовому засіданні 01 листопада 2018 року представник відповідача пояснив, що ОСОБА_2 реалізував своє право на виступ надання відповідних пояснень на засіданні Комісії 30 травня 2018 року. Водночас, відкладення 30 травня 2018 року засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурорів ОСОБА_2. та ОСОБА_7., було зумовлено виключно необхідністю допитати останнього, який не був присутній на засіданні Комісії 30 травня 2018 року.

85. Разом з цим, представник відповідача звернув увагу Суду на непереконливість аргументів позивача щодо неможливості прибути на засідання Комісії 04 липня 2018 року через несвоєчасне повідомлення та відсутність квитків на потяг, оскільки 02 липня 2018 року ОСОБА_2 достовірно знав про засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, призначене на 04 липня 2018 року (додатково повідомлений засобами телефонного зв'язку) та мав можливість прибути на зазначене засідання Комісії іншими альтернативними видами транспорту, у тому числі на автомобілі (які перебувають у позивача у власності та користуванні).

86. Як свідчать матеріали справи, 30 травня 2018 року ОСОБА_2 особисто брав участь у засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та надав відповідні усні пояснення щодо скарг прокуратури Запорізької області та Генеральної інспекції Генеральної Прокуратури України. Однак, того дня Комісією рішення за вказаними скаргами прийнято не було, а її розгляд відкладено на 04 липня 2018 року.

87. Листом від 23 червня 2018 року № 11/2/1-7634вих-18 Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів на адресу Мелітопольської місцевої прокуратури надіслала ОСОБА_2. повідомлення про наступне засідання Комісії із розгляду висновку про наявність чи відсутність у його діях дисциплінарного проступку прокурора, яке відбудеться на 04 липня 2018 року.

88. Колегія суддів зазначає, що направлення рекомендованих листів на робочу адресу позивача більш ніж за десять днів до проведення засідання відповідає положенням ч. 1. ст. 47 Закону № 1697-VII і є достатнім для того, щоб вважати «належним» повідомлення ОСОБА_2 про час та місце засідання Комісії.

89. Водночас, згідно правової позиції Великої Палати Верховного суду, висловленої у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 800/549/17 отримання листів (повідомлень про засідання Комісії) адресатом перебуває поза межами контролю Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, а тому не може свідчити про неправомірність її дій. Обов'язок Комісії «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника про засідання, а не забезпечити його участь у цьому засіданні.

90. У рішенні Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.

91. Однак, як установлено судом, ОСОБА_2 , будучи обізнаним про те, що на розгляді Комісії перебуває дисциплінарне провадження щодо нього, протягом усього часу дисциплінарного провадження не цікавився станом його перебігу, і не надіслав будь-яких додаткових пояснень та доказів на спростування аргументів, викладених у дисциплінарній скарзі та у висновку про відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

92. Отже, доводи ОСОБА_2 про неповідомлення його про час та місце засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, внаслідок чого він був позбавлений можливості надати письмові пояснення, не можна визнати обґрунтованими.

93. Наведене свідчить, що Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів при прийнятті рішення від 04 липня 2018 року № 301дп-18 не було порушено право позивача на участь у процесі прийняття вказаного рішення.

Щодо оцінки висновку Комісії про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку

94. Надаючи оцінку оскарженому рішенню відповідача, Верховний Суд звертає увагу на те, що визначальним у вирішенні цього спору є встановлення обставин щодо наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.

95. Установлені судом обставини свідчать про те, що в ході досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0003519, зокрема даними розсекречених негласних слідчих (розшукових) дій, та під час службового розслідування (перевірки) встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , як представником (посередником) ОСОБА_6 упродовж листопада - грудня 2017 року відбулися зустрічі та розмови стосовно вирішення питання про можливість відшкодування останньою потерпілій ОСОБА_9 у зазначеному кримінальному провадженні, матеріальних збитків, та непритягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.

Водночас, зібраними у цій справі доказами, які були у розпорядженні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів при прийнятті спірного рішення встановлено, що ОСОБА_2 , який не здійснював процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0006001, упродовж листопада - грудня 2017 року обговорював перебіг цього провадження з ОСОБА_9 , що підтверджується скрін-шотами переписки між нею та ОСОБА_2 у месенджері «Viber».

96. Надаючи оцінку зазначеним діям позивача, (зустрічі та переписку між ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ), колегія суддів вважає, що з огляду на їх зміст, характер, службове становище позивача та його процесуальний статус у кримінальному провадженні № 0006001, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів дійшла обґрунтованих висновків про те, що спілкування ОСОБА_2 . з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 відбулось поза межами службових відносин та з використанням службового становища з боку першого.

97. Вирішуючи питання щодо наявності/відсутності в діях ОСОБА_2 ознак дисциплінарного проступку, який полягає одноразовому грубому порушенні правил прокурорської етики, Суд виходить з наступного.

98. Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 19 Закону № 1697-VII прокурор зобов'язаний додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

99. Статтею 19 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів визначено, що прокурор має суворо дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі: вступати у позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища; неправомірно втручатися чи здійснювати у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, вплив на службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи суддів.

100. Отже, для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності за такий дисциплінарний проступок, як одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів має установити, зокрема, факт поведінки, що скомпрометувала звання працівника прокуратури, зашкодила репутації працівника прокуратури та авторитету прокуратури, викликала негативний громадський резонанс. При цьому обов'язкова наявність судового рішення, яким би було визнано особу прокурора винною у вчиненні кримінального правопорушення, склад якого б передбачав відповідні діяння, не є умовою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

101. Зазначені правові положення у сукупності з обставинами, встановленими в межах дисциплінарного провадження, свідчать про наявність у діях прокурора ОСОБА_2. дисциплінарного проступку, а саме одноразового грубого порушення правил прокурорської етики.

102. З копій протоколів обшуку, огляду, інших слідчих дій, зі стенограми записувального технічного приладу, які містять характерні висловлювання, пояснень позивача в сукупності з поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та іншими документами, зазначеними в оскаржуваному рішенні, Комісія визначила перебіг подій, що передували і відбулися на час отримання неправомірної вигоди в приміщення прокуратури, їхню юридичну і фактичну природу, роль і ступінь участі в ній ОСОБА_2 .

103. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо встановлення факту вчинення ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, а отже, і наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

104. Водночас, Верховний Суд вважає безпідставними доводи позивача про неправомірне використання Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів даних негласних слідчих (розшукових) дій, які на його думку, є сфабрикованими, а також про неправомірне посилання Комісії у її рішенні на матеріали, зібрані під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003519, у тому числі матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_2 , яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевірила викладені у скаргах обставини на предмет дотримання вимог, що ставляться до посадових осіб органів прокуратури, та наявності в діях прокурора складу дисциплінарного проступку.

105. Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 хоч і прийнято на підставі, зокрема, відомостей, наявних у матеріалах кримінального провадження щодо нього, однак ґрунтується на самостійних правових підставах. Встановлені Комісією в ході дисциплінарного провадження факти і з'ясовані обставини мають значення тільки для прийняття рішень у дисциплінарному провадженні та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

106. Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 26 березня 2019 року у справі № 9901/544/18, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора може ґрунтуватися на відомостях, наявних у матеріалах кримінального провадження, за умови, що притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора обумовлене наявністю самостійних правових підставах.

У зазначеному рішенні, та позиція Великої Палати Верховного Суду обґрунтована тим, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням ст. 6 Конвенції притягнення особи до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися у контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою чи таке провадження було закрите. Більше того, гарантована п. 2 ст. 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі. Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов'язків цивільного характеру.

107. Разом з цим, посилання ОСОБА_2 на вчинення щодо нього провокації злочину, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки позивач не звертався з відповідними повідомленням до правоохоронних органів, та зазначені обставини не можуть спростовувати факту його вступу у позаслужбові стосунки з учасниками конкретного кримінального провадження.

108. Надаючи оцінку правомірності застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів прокуратури, Суд виходить з того, що як було встановлено, підставою для прийняття Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів рішення про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури стали обставини допущення позивачем грубого порушення правил прокурорської етики.

109. За змістом ст. 49 Закону № 1697-VII за результатами дисциплінарного провадження Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів може прийняти рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора у разі, зокрема, якщо дисциплінарний проступок, вчинений прокурором, має характер грубого порушення.

110. Як свідчить зміст спірного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів, відповідачем при його прийнятті було враховано характер діяння, зокрема те, що вчинені ОСОБА_2 дії викликали негативний суспільний резонанс, що підтверджується відповідними публікаціями у ЗМІ. Зазначене, у п. 95, 96 цього рішення, давало Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії прокурорів достатні підстави кваліфікувати такі дії ОСОБА_2 як такі, що мають характер грубого порушення правил прокурорської етики та застосовувати до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів прокуратури..

111. За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, Суд дійшов висновку, що вказане рішення відповідача відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою його надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

112. На підставі наведеного, Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення.

113. За правилами ст. 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання цього позову відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 139, 241 - 246, 255, 266, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (місцезнаходження: вул. Мельникова, 81-б, м. Київ) про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 04 липня 2018 року № 301дп-18 «Про накладення дисциплінарного стягнення щодо заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_2. та прокурора цієї ж прокуратури ОСОБА_7.» в частині накладення на заступника керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_2 . дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів прокуратури; стягнення на користь позивача з Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів судових витрат.

Рішення Верховного Суду як суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення Верховного Суду подається безпосередньо до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 25 квітня 2019 року.

Повне судове рішення складено 13 травня 2019 року.

Головуючий Т. О. Анцупова

Судді М. І. Гриців

Н. В. Коваленко

В. М. Кравчук

О. П. Стародуб