Справа № 240/7270/19
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 травня 2019 року м. Житомир справа № 240/7270/19

категорія 112030300

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом своїх інтересів та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької РДА Житомирської області, яка призвела до ненарахування та невиплати їй з 17 липня 2018 року щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства - 40% від мінімальної заробітної плати кожному у відповідності до ст. 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов'язати відповідача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації провести їй з 17 липня 2018 року нарахування та виплату щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі , що дорівнює 40% від мінімальної заробітної плати кожному, встановленої Законом України "Про державний бюджет України" на відповідний рік.

Перевіряючи адміністративний позов на відповідність його вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку, що дана позовна заява не відповідає положенням вказаних статей з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Відповідно до п .4 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 4 ст. 161 КАС України визначено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що вона звертається з даним позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів, а також в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2. Разом з тим у прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 заявлені лише позовні вимоги щодо ненарахування та невиплати їй грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне зобов'язати ОСОБА_1 надати уточнену позовну заяву з позовними вимогами, в яких визначити чи звертається вона до суду виключно щодо ненарахування та невиплати їй грошової допомоги, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", або ж з метою захисту власного права та інтересів неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 на зазначену допомогу.

Частиною 3 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вимог ч. 3 ст. 161 КАС України позивачем не додано до позовної заяви документу про сплату судового збору чи документу, який підтверджує підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Натомість, в 4 пункті прохальної частини позовної заяви позивач просить звільнити її від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", так як щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства є соціальною пільгою.

Розглянувши зазначене клопотання позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Разом з тим, згідно з частиною 1 та 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору з наступних підстав: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2)позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що визначальною умовою, яка враховується судом при вирішенні питання про звільнення особи, яка звернулась до суду за захистом соціальних прав, від сплати судового збору є її майновий стан.

При обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість здійснення оплати судового збору, виходячи з вимог статей 72-77 КАС України покладаються на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Разом з тим, позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження свого майнового стану та неможливості здійснення оплати судового збору.

З огляду на зазначене суд відмовляє ОСОБА_4 у звільненні від сплати судового збору.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом приписів підпункту першого пункту третього частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року складає 1921 грн.

Таким чином, при зверненні до суду з даним позовом за одну вимогу немайнового характеру позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі розміром 768,4 гривень = (1921 грн. х 0,4).

Отже, при подачі даного позову до суду позивачем вимоги ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України дотримано не було.

Частинами першою та другою статті 169 КАС України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- уточненої позовної заяви (в 2-х екземплярах) із визначенням у позовних вимогах чи звертається вона до суду виключно щодо ненарахування та невиплати їй грошової допомоги, встановленої статтею 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", або ж з метою захисту власного права та інтересів неповнолітньої ОСОБА_5 на отримання зазначеної допомоги;

- доказу (оригіналу квитанції) про сплату судового збору в сумі 768,4 гривень.

Платіжні реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів: УК у м.Житомирі/Житомир/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38035726

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: 4009

Наявність відомчої ознаки: "84" Окружні адміністративні суди

Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу:*;101; РНОКПП позивача; Судовий збір, за позовом ОСОБА_4, Житомирський окружний адміністративний суд.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович