Справа № 120/1221/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

11 травня 2019 р. Справа № 120/1221/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (23100, Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Асмолова, 1) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - відповідач) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що є особою, яка належить до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 16.01.2019. В подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку на 10 років, як особі, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Разом із заявою позивач надав пакет документів, які підтверджують право на таку пенсію, в тому числі: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, копію військового квитка, копію рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.11.2015. Однак, відповідач листом відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з тим, що в наданих позивачем документах не зазначені дні роботи у зоні відчуження.

Позивач, не погоджується з вказаними діями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 12.04.2019 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) відповідно до положень ст. 263 КАС України. Даною ухвалою також встановлено відповідачу 15-денний строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Разом з тим, судом роз`яснено відповідачу, що в силу ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі вручена уповноваженій особі Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України 18.04.2019. Проте, у зазначений в ухвалі строк, відзив на позовну заяву уповноваженою особою не подано.

Відтак, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Оскільки відзив на позовну заяву відповідачем не надано, справа вирішується судом за наявними матеріалами.

Крім того, ухвалою від 12.04.2019 також зобов`язано відповідача надати до суду матеріали пенсійної справи ОСОБА_1

02.05.2019 представником відповідача на виконання ухвали суду від 12.04.2019 подано матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

В силу положень ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи визначені частиною першою цієї статті у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у 1986 році, 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 16.01.2019.

11.02.1999 позивачу видана довідка військової частини НОМЕР_2 за №105, в якій зазначено що з 26.09.1986 по 15.11.1986 останній перебував у складі підрозділу (зони відчуження) військової частини 43187 в 30 км. зоні Чорнобильської АЕС село Андріївка.

Згідно запису у військовому квитку НОМЕР_3 , а саме на сторінці 24 містяться відомості, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС в період з 26.09.1986 по 15.11.1986.

Вказаний факт підтверджується рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.11.2015 у справі №130/2688/15-ц, в якому зазначено, що оцінивши докази у їх сукупності судом встановлений факт перебування ОСОБА_1 у зоні відчуження на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС з 26.09.1986 по 15.11.1986, що підпадає під період визначений ст. 10 Закону України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та є підставою для віднесення останнього до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС.

06.02.2019 позивач звернувся до Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку на 10 років, як особі, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 26.09.1986 по 15.11.1986. Разом із вказаною заявою позивач надав пакет документів, які підтверджують право на таку пенсію, в тому числі: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, копію військового квитка, копію рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.11.2015.

Листом Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, з підстав, що в наданих документах не зазначені дні роботи у зоні відчуження.

Не погоджуючись з вказаними діями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно статті 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 2, згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 16.01.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Отже, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в тому числі і пільг щодо призначення пенсії.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років.

Згідно із довідкою, наданою військовою частиною 11850 за №105 від 11.02.1999, в якій зазначено що з 26.09.1986 по 15.11.1986 позивач перебував у складі підрозділу (зони відчуження) військової частини 43187 в 30 км. зоні Чорнобильської АЕС село Андріївка. Даний факт підтверджується рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.11.2015 у справі №130/2688/15-ц.

Відповідно до абз. 9 п.п. 5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Суд зазначає, що зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Із аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, який підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Отже, вказані вище обставини та надані на їх підтвердження документи свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Посвідчення позивача недійсним не визнавалось, його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оскаржується.

Крім того, належними доказами, що містяться у справі, доводиться, що з 26.09.1986 по 15.11.1986 позивач перебував у складі підрозділу (зони відчуження) військової частини 43187 в 30 км. зоні Чорнобильської АЕС село Андріївка.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсійного забезпечення відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправними.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У разі якщо при відстрочці часу призначення пенсії за віком не здійснюється підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу, пенсія, обчислена відповідно до статті 29 цього Закону, призначається з дня, що настає за останнім днем повного місяця відстрочки часу виходу на пенсію, який враховано до страхового стажу;

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком із скороченням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня, коли ОСОБА_1 звернувся із заявою про її призначення пенсії.

Також, при вирішені цього спору, суд, відповідно до частин першої-другої статті 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

З огляду на вимоги Конвенції та практику Європейського суду з прав людини ("Спорронг та Льонрот проти Швеції") до правовідносин щодо отримання пенсії слід застосовувати засади юридичної визначеності, зокрема в частині права особи на розумні очікування "мирного володіння майном".

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених вище обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. Враховуючи, що позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався, керуючись положеннями статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають стягненню на його користь.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови в призначені та виплаті пенсії ОСОБА_1 із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Жмеринське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку на десять років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з дати його звернення із заявою про призначення пенсії з 06.02.2019.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Реквізити: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_4 ); Жмеринське об`єднане управління Пенсійного фонду України (23100, Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Асмолова, 1, )

Повний текст рішення суду складено: 11.05.2019
Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна