Справа № 523/15858/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 523/15858/18

Категорія: 10.2.4Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В. Дата і місце ухвалення: 11.02.2019р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача при прийняті розпорядження від 05.04.2005 року про перерахунок пенсії за період з 04.04.1994 року станом на 01.01.2005 року і призначення пенсії як прирівняному до інвалідів ВВВ та скасувати вказане розпорядження; зобов`язати Суворовське об`єднане УПФУ в м. Одесі провести перерахунок пенсії та здійснювати її виплату ОСОБА_1 як інваліду війни з часу первинного призначення пенсії з 04.04.1994 року, виплативши різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії; зобов`язати Суворовське об`єднане УПФУ в м. Одесі прийняти рішення про визнання ОСОБА_1 пенсіонером по інвалідності військовослужбовця інваліда війни 2 групи із переведенням особової справи до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області; зобов`язати Суворовське об`єднане УПФУ в м. Одесі провести доплату до пенсії як військовому пенсіонерові з січня 2018 року по теперішній час; зобов`язати відповідача відновити усі дані в особистому кабінеті позивача на сайті Пенсійного фонду України.

Позов обґрунтовував тим, що при проходженні військової служби у Демократичній Республіці Афганістан з 17.03.1981р. по 11.05.1983р. позивач отримав бойове поранення та контузію. З вини працівників пенсійного фонду протоколом №1555 від 27.05.1994р. ОСОБА_1 призначена пенсія як інваліду армії, прирівняному до інвалідів ВВВ, а не як інваліду війни, що спричинило отримання ним пенсії у значно меншому розмірі. В березні 2018 року позивачу призначено пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі про проведення перерахунку пенсії з моменту виникнення права на неї - з 2005 року. Відповідач відмовив у здійсненні відповідного перерахунку, що спричинило звуження змісту та обсягу пенсійних прав позивача, що прямо заборонено ст. 22 Конституції України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 11.02.2019р., з прийняттям нового судового рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд допустив дискримінаційне тлумачення поняття «військовослужбовець» та не з`ясував основного питання щодо підстав віднесення позивача до цивільних пенсіонерів, але не як інваліда війни другої групи.

Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подали письмові відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в яких просять скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 28.04.1994р. ОСОБА_1 встановлена (вперше) друга група інвалідності. Довідкою від 08.06.1994р. №211395 підтверджено, що позивач є інвалідом війни.

З 04.04.1994р. ОСОБА_1 призначено пенсію як інваліду армії 2 групи відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ». Пенсію розраховано при загальному трудовому стажі 12 років 07 місяців 17 днів та середньомісячній заробітній платі 1420 грн., яка обчислена за період з 01.01.1986р. по 31.12.1990р.

Згідно протоколу №1555 від 27.05.1994р. причина інвалідності вказана як інвалід армії, прирівняний до інвалідів війни 2 групи.

24.03.1997р. позивачу продовжено інвалідність на строк до 01.04.2000р. відповідно до витягу з акту огляду МСЕК.

З 01.01.1996р. позивачу перерахована пенсія по інвалідності.

Розпорядженням №194822 від 05.04.2005р. ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсі по інвалідності в період з 04.04.1994р. станом на 01.01.2005р.; причина: поранення, контузія, отримана в період ВВВ (Великої Вітчизняної Війни); період встановлення з 22.03.2000 р. - довічно.

Розпорядженням №194822 від 01.05.2005р. ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсі по інвалідності за період з 04.04.1994р. станом на 30.05.2005р.; причина: інвалідність, загальне захворювання; період встановлення з 22.03.2000р. - довічно.

30.05.2005р. позивач звернувся до УПФУ із заявою про переведення його на пенсію по інвалідності від загальних причин захворювання (прирівняний до ІВВ) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі вказаної заяви пенсію позивача перераховано з 30.05.2005р. при страховому стажі 12 років 07 місяців, 28 років 05 місяців додатковому стажі, та середньомісячній заробітній платі 432,06 грн., яка розрахована за період роботи з 01.01.1986р. по 31.12.1990р.

Судом першої інстанції, також, встановлено, що 10.04.2015р. ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Суворовському районі м. Одеси із заявою про надання інформації про суми грошових коштів, які нараховуються на його рахунок щомісяця за період з 01.01.2012р. по теперішній час, у тому числі одноразова допомога; із позначенням джерела та суми кожного із 4-х надходжень коштів, у тому числі одноразова допомога, у розрізі помісячно за період 01.01.2012 року по теперішній час.

У відповідь на вказане звернення листом від 17.04.2015 року за №173/3-5 УПФУ в Суворовському районі м. Одеси надана інформація щодо відрахувань з пенсії позивача (помісячно).

25.03.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного Фонду України із заявою про надання відповіді щодо джерел надходжень суми 440738,93 грн. та чому отримані позивачем кошти відрізняються від сум надходжень. Відповідь на вказане звернення Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області надало листом від 25.04.2016р. №484/3-3 за дорученням Пенсійного фонду України.

06.06.2017р. ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Суворовському районі м. Одеси з заявою про виправлення помилки у записі пенсійної справи, надання йому статусу ветерана війни, проведення перерахунку пенсії згідно наданого статусу, проведення перерахунку виплат, які позивач отримував раніше та виплату різницю у виплатах за весь час, починаючи з часу первинного призначення пенсії.

Листом від 09.06.2017р. за №144/3-5 Суворовське об`єднане УПФУ в м. Одесі повідомило позивача про замовлення ним пенсійного посвідчення із зазначенням причин інвалідності «Інвалід війни», але станом на 09.06.2017р. до Управління посвідчення не надходило. Також, УПФУ зазначило, що з метою приведення у відповідність до законодавства України найменування категорії «інвалід війни» та подальшого його відображення при перерахунку пенсії, при перегляді особового рахунку, змінено назву категорії та підвищення «Інвалід армії, прирівняний до інвалідів війни» на «інвалід війни». Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» підвищення особам, прирівняним до інвалідів війни ІІ групи та підвищення інвалідам війни ІІ групи передбачено у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, в сумі - 524,80 грн. А відтак, різниця у виплаті пенсії, після приведення у відповідність пенсійної справи щодо найменування категорій, відсутня.

За заявою позивача від 22.03.2018р. ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно довідки від 24.04.2018р., виданої позивачу Суворовським об`єднаним управлінням Пенсійного Фонду України в м. Одесі, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ інвалідам війни другої групи станом на 01.04.2018р. в розмірі 6584,01 грн.

08.05.2018р. позивач звернувся до УПФУ в Суворовському районі м. Одеси із заявою про внесення відповідних даних до пенсійної справи; виплатити надбавки, встановлені КМУ у розмірі 1800 грн., починаючи з січня 2018 року; провести перерахунок та виплатити різницю у виплатах за весь час починаючи з часу первинного призначення пенсії - з 1994 року по теперішній час.

Також, 16.05.2018р. позивач звернувся зі скаргою до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якій просив прийняти рішення про визнання його пенсіонером по інвалідності військовослужбовця інваліда війни 2 групи із переведенням особистої справи до Головного управління ПФУ в Одеській області; провести доплату, як військовому пенсіонеру з січня 2018 року; провести перерахунок пенсії починаючи з 2005 року по теперішній час та виплатити різницю між отриманими та нарахованими сумами, відновити усі дані позивача у особистому кабінеті на сайті ПФУ.

17.05.2018р. Суворовським об`єднаним УПФУ в м. Одесі ОСОБА_1 надано відповідь №141/3-5 на його звернення та повідомлено, що внести дані до пенсійної справи до особистого кабінету користувача в Управління не має повноважень. Також, відповідач зазначив, що вимоги Постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» не поширюються на позивача, оскільки відповідно до матеріалів пенсійної справи займана посада позивача «рядовий» військової частини код НОМЕР_1 , 71184; підстав для проведення перерахунку пенсії по інвалідності з 1994 року не встановлено.

30.05.2018р. ГУ ПФУ в Одеській області надало відповідь на звернення ОСОБА_1 , від 16.05.2018р., в якій зазначило, що відповідно до заяви від 22.03.2018р. позивача переведено з пенсії по інвалідності згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» при страховому стажі 14 років 1 місяць та заробітній платі 5953,21 грн., яка обчислена за періоди з 01.01.1986р. по 31.12.1990р., з 15.07.2010р. по 31.03.2012р. та з 01.05.2012р. по 31.05.012р. Особам із числа військовослужбовців строкової служби, середньомісячний заробіток яких визначено нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсії Постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 не передбачений.

Спір у даній справі виник у зв`язку із протиправним, на думку позивача, прийняттям розпорядження від 05.04.2005р. про перерахунок пенсії, а також у зв`язку із не здійсненням перерахунку пенсії відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 з 04.04.1994 призначено пенсію як інваліду армії 2 групи відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ». Пенсію розраховано при загальному трудовому стажі 12 років 07 місяців та середньомісячній заробітній платі 1420,00 грн., яка обчислена за період з 01.01.1986 по 31.12.1990.

У подальшому, на підставі заяви позивача від 30.05.2005р., його переведено на пенсію по інвалідності від загальних причин захворювання (прирівняний до ІВВ) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим здійснено перерахунок пенсії.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При зверненні з позовом до суду з вимогою щодо визнання протиправними дій відповідача при прийняті розпорядження від 05.04.2005 року про перерахунок пенсії за період з 04.04.1994 року станом на 01.01.2005 року і призначення пенсії як прирівняному до інвалідів ВВВ та скасувати вказане розпорядження, ОСОБА_1 посилався на те, що з вини працівників пенсійного фонду протоколом №1555 від 27.05.1994р. ОСОБА_1 призначена пенсія як інваліду армії, прирівняному до інвалідів ВВВ, а не як інваліду війни, що спричинило отримання ним пенсії у значно меншому розмірі.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки, як вбачається зі змісту листа Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі від 09.06.2017р. за №144/3-5, УПФУ з метою приведення у відповідність до законодавства України найменування категорії «інвалід війни» та подальшого його відображення при перерахунку пенсії, при перегляді особового рахунку ОСОБА_1 , змінено назву категорії та підвищення «Інвалід армії, прирівняний до інвалідів війни» на «інвалід війни». Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» підвищення особам, прирівняним до інвалідів війни ІІ групи та підвищення інвалідам війни ІІ групи передбачено у розмірі 40% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, в сумі - 524,80 грн.

А відтак, різниця у виплаті пенсії, після приведення у відповідність пенсійної справи щодо найменування категорій, відсутня, що виключає задоволення позовної вимоги щодо проведення перерахунку пенсії у зв`язку із зміною категорії та підвищення.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на те, що заяви про призначення пенсії в 1994 році та про перехід на інший вид пенсії у 2005 році позивачем були написані не свідомо, під диктовку працівника управління пенсійного фонду, оскільки такі доводи не підтверджено належними доказами. Більше того, як правильно зазначив суд першої інстанції, юридична необізнаність позивача не може бути підставою для визнання протиправними рішень УПФУ чи їх скасування.

Щодо посилань позивача на те, що отримувані ним пенсійні виплати кожного місяця є різними, то з матеріалів справи вбачається, що на неодноразові звернення ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі та до ГУ ПФУ в Одеській області щодо відрахувань з його пенсії, позивачу надавалися пояснення та копії документів, на підставі яких проводилися відрахування з його пенсії. Зокрема, позивача було повідомлено, що на адресу Суворовського об`єднаного УПФУ в м. Одесі надійшла постанова В-5/340 від 03.04.2013р. другого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції щодо виконання виконавчого листа №2-10973/10, виданого 21.07.2011р. Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми на користь КС «Афіна» в розмірі 356053,47 грн. Враховуючи норми ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про виконавче провадження» УПФУ утримувало з пенсії позивача 20% щомісячно.

Також, 30.07.2014р. на адресу Управління надійшла постанова В-5/1480 від 10.07.2014р. другого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції щодо виконання виконавчого листа №2-3284/11, виданого 01.02.2012р. Суворовським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми на користь ВАТ «Державний Ощадний Банк України» в розмірі 47482,58 грн.

З вказаного слідує висновок про необґрунтованість тверджень позивача про нарахування пенсійним органом йому сум пенсій, які суттєво відрізняються від отримуваних ним виплат.

Колегія суддів, також, вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні вимог позову про зобов`язання Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі прийняти рішення про визнання ОСОБА_1 пенсіонером по інвалідності військовослужбовця інваліда війни 2 групи із переведенням особової справи до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та зобов`язання Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі провести доплату до пенсії як військовому пенсіонерові з січня 2018 року по теперішній час з огляду на наступне.

У складі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, на підставі постанови КМУ від 02.11.2006р. №1522, створено спеціальний структурний підрозділ управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, на який покладено обов`язок з призначення та виплати пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 09.04.2002р. №2262, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової службу за контрактом в органах Міністерства оборони України, Головному управлінні розвідки міністерства оборони України, Генеральному штабі Збройних сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, державної прикордонної служби, Управлінні державної охорони України, особам рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної пенітенціарної служби України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України.

Відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014р. №28-2, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як вбачається з свідоцтва про захворювання №4/33 ОСОБА_1 служив у Радянській Армії з квітня 1981 року по травень 1983 року у військовому звані «рядовий». У квітні 1983 року знаходився у складі обмеженого контингенту військ в ДРА, де отримав мінно-вибухову травму зі струсом головного мозку.

Таким чином, підстави для переведення пенсійної справи позивача до ГУ ПФУ в Одеській області, як особи із числа військовослужбовців строкової служби, на яку поширюється дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відсутні.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зобов`язання органу УПФУ провести доплату до пенсії як військовому пенсіонерові з січня 2018 року по теперішній час, оскільки частиною 1 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» передбачено, що пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому, середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Саме вказана норма підлягає застосуванню до позивача, оскільки він є особою із числа військовослужбовців строкової служби.

Постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» передбачає перерахунки пенсій, призначених згідно із Законом №2262, колишнім офіцерам Міністерства оборони України, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби. Тобто, перерахунку на підставі вказаної постанови КМУ підлягають пенсії, розраховані за нормами ч.4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 11 лютого 2019 року немає.

Відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 травня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук