Справа № 640/20468/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Аліменка В.О. та Пилипенко О.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2019 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 25 квітня 2018 року № 665737/35789787 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов’язати ДФС України зареєструвати податкову накладну ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» від 08 листопада 2017 року № 90 датою її фактичного надходження – 24 листопада 2017 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року вказаний адміністративний позов було повернуто позивачу.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що строк звернення до суду був пропущений з поважних причин.

Відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» від ДФС України не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2019 року – без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що рішенням Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 25 квітня 2018 року № 665737/35789787 було відмовлено в реєстрації податкової накладної ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» від 08 листопада 2017 року № 90.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» 26 квітня 2018 року звернулося до Комісії ДФС України з питань розгляду скарг із скаргою на рішення від 25 квітня 2018 року № 665737/35789787.

Рішенням Комісії ДФС України з питань розгляду скарг від 05 травня 2018 року № 2708/35789787/2 у задоволенні скарги позивача було відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням від 25 квітня 2018 року № 665737/35789787, ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» звернулося до суду з позовом про визнання його протиправним і скасування, а також про зобов’язанням ДФС України зареєструвати податкову накладну.

Адміністративний позов містив клопотання про поновлення строку звернення до суду у разі, якщо такий був пропущений.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року у задоволенні клопотання ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» про поновлення строків звернення до суду було відмовлено.

Також ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2018 року вказаний адміністративний позов було залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду та запропоновано ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду і надати докази сплати судового збору.

Позивач 15 грудня 2018 року направив до суду документ про сплату судового збору та заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2019 року вказаний адміністративний позов було повернуто позивачу.

Приймаючи рішення про повернення адміністративного позову ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС», суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями абз. 1 ч. 4 ст. 122 КАС України передбачено, що у разі якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначений у ст. 56 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до абз. 3 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Дія ст. 56 Податкового кодексу України поширюється також рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням особливостей, зазначених у п. 56.23 ст. 56 Податкового кодексу України.

Відтак, звернення до Комісії ДФС України з питань розгляду скарг зі скаргою на рішення Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 25 квітня 2018 року № 665737/35789787 є використанням досудового порядку вирішення спору.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що строк звернення до суду з даним позовом становить три місяці з дня вручення ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» рішення Комісії ДФС України з питань розгляду скарг за результатами розгляду його скарги на рішення від 25 квітня 2018 року № 665737/35789787.

Згідно з п. 15 Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає рішення щодо скарги, та надсилає його платнику податку у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 Кодексу, в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Позивач не заперечує факт своєчасного направлення на його електронну адресу копії рішення Комісії ДФС України з питань розгляду скарг від 05 травня 2018 року № 2708/35789787/2 засобами електронного зв'язку.

Даний адміністративний позов був поданий до суду першої інстанції 05 грудня 2018 року, тобто після закінчення тримісячного строку, встановленого абз. 1 ч. 4 ст. 122 КАС України.

Звертаючись до суду із адміністративним позовом, клопотанням про поновлення строку звернення до суду та апеляційною скаргою, ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» вказувало на те, що при зверненні до ДФС України з питанням про строки оскарження рішення від 25 квітня 2018 року № 665737/35789787 було отримане роз’яснення, що згідно зі ст. 102 Податкового кодексу України строк давності становить 1095 днів. Також позивач зазначив, що необізнаний зі строками звернення до суду, оскільки товариство здійснює свою діяльність у сфері будівництва, до адміністративного суду звертається вперше, а посада юриста у штаті відсутня.

У відповідності до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Посилання позивача на ст. 102 Податкового кодексу України як на норму права, яка встановлює інші строки звернення до суду, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Грошове зобов'язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: 102.2.1. податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов'язання, не було подано; 102.2.2. посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов'язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

Отже, зазначена норма права безпосередньо не визначає строк звернення платника податку до суду з позовом щодо оскарження рішення контролюючого органу.

Разом з тим п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України вказує на можливість оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу у строк, передбачений ст. 102 Податкового кодексу України – 1095 днів.

Відповідно до абз. 1 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Як раніше зазначалося, ст. 56 Податкового кодексу України регулює правовідносини щодо оскарження рішень контролюючого органу, у тому числі рішень про відмову в реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування 1095-ти денного строку звернення до суду у разі оскарження рішень про відмову в реєстрації податкової накладної, колегія суддів враховує, що в абз. 1 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України міститься посилання не лише на податкові повідомлення-рішення, а й на інші рішення контролюючого органу.

Однак, для вірного визначення змісту абз. 1 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України необхідно також враховувати положення ст. 102 Податкового кодексу України.

Проаналізувавши абз. 1 п. 56.18 ст. 56 та ст. 102 Податкового кодексу України у їх сукупності та взаємозв’язку, колегія суддів прийшла до висновків про те, що:

- у абз. 1 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України закріплене загальне право платника податку оскаржувати в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення;

- зазначене право може бути реалізоване платником податків з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, лише щодо тих рішень контролюючого органу, які впливають на розмір грошових зобов’язань такого платника податків;

- інші рішення, які безпосередньо не впливають на розмір грошових зобов’язань платника податків, можуть бути оскаржені до суду у межах строку, визначеного процесуальним законом, у даному випадку – Кодексом адміністративного судочинства України.

Під час розгляду і вирішення апеляційної скарги колегія суддів враховує підхід Верховного Суду до визначення переліку рішень про нарахування грошового зобов’язання, викладений у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 826/19630/16.

Верховний Суд у зазначеній справі не погодився з висновком судів попередніх інстанцій про те, що рішення про коригування митної вартості товару не є рішенням контролюючого органу про визначення грошового зобов'язання платника податків, оскільки митна вартість, скоригована таким рішенням, є базою оподаткування в розумінні статті 23 Податкового кодексу України в її системному тлумаченні зі статтями 49-50 Митного кодексу України, похідним для числового виразу податкового зобов'язання з мита та податку на додану вартість, які платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету.

Вирішуючи питання про те, що є рішення про відмову в реєстрації податкової накладної похідним для числового виразу податкового зобов'язання позивача з податку на додану вартість колегія суддів враховує положення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Зазначена норма права передбачає, зокрема те, що відсутність факту реєстрації платником податку – продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Отже, відмова в реєстрації податкової накладної ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» від 08 листопада 2017 року № 90 у Єдиному реєстрі податкових накладних не звільняє позивача від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в цій податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Відтак, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не є похідним для числового виразу податкового зобов'язання ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» з податку на додану вартість та не є рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов’язання, у зв’язку з чим може бути оскаржене до суду у строк, визначений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а не ст. 102 Податкового кодексу України.

Доводи позивача про те, що ДФС України повідомила про можливість оскарження рішення від 25 квітня 2018 року № 665737/35789787 протягом 1095 днів не підтвердженні письмовими доказами.

Крім того зазначені доводи, а також сфера діяльності ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» і відсутність у штаті товариства посади юриста не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду та не можуть бути підставами для його поновлення.

Зазначений висновок суду узгоджується також із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 758/9426/17.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що строк звернення до суду був пропущений ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» без поважних причин.

За таких обставин ухвала суду від 14 січня 2019 року про повернення позовної заяви є законною і обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 14 січня 2019 року та не можуть бути підставою для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв’язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2019 року – без змін.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД БУДАЛЬЯНС» – залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2019 року про повернення позовної заяви – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.О. Аліменко

О.Є. Пилипенко