Справа № 120/792/19-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 травня 2019 р. Справа № 120/792/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

представника позивача: Скржешевський М.С.

представника відповідача 1, 3: Козлачкова Ю.В.

представника відповідача 2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області, Комісії Головного управління ДФС у Вінницькій області, Державної фіскальної служби України

про: визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Вінницькій області, Комісії Головного управління ДФС у Вінницькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Державною фіскальною службою України було зупинено реєстрацію податкових накладних №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018. Позивачем було направлено відповідачу документи, які підтверджують реальність господарських операцій. Проте, рішеннями Комісії ГУ ДФС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27.11.2018 №1002800/, № 1002801/, №1002798/, № 1002799 / , №1002797/ відмовлено в реєстрації податкових накладних №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018.

В Квитанціях про зупинення реєстрації даних податкових накладних зазначено, про те, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 09.90 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.п. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам п.п. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На думку позивача, він виконав вимоги, вказані в Квитанціях, проте рішеннями відповідача 2 було відмовлено у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просить суд визнати протиправними і скасувати рішення Комісії ГУ ДФС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 27.11.2018 №1002800/, №1002801/, №1002798/, №1002799/, №1002797/ та зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11.03.2019 позовну заяву ФОП ОСОБА_1 залишено без руху.

В межах строку, наданого судом на усунення недоліків, 20.03.2019 позивачем усунено недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду від 11.03.2019.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

09.04.2019 представником відповідачів до суду подано відзив, у якому зазначено, що позовні вимоги не визнають та просять в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. Мотивуючи даний відзив відповідачем вказано, що ФОП ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018 у зв`язку тим, що платником податку не надано копії документів а саме розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку у банківські установі, що обслуговує платника податку, б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Разом з тим, на момент прийняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, позивач не виконав всіх умов визначених законом, не надав необхідних документів на підтвердження реальності господарської операції.

За таких обставин, відсутні підстави зобов`язувати ДФС реєструвати податкові накладні, оскільки для прийняття рішення необхідно було дослідити всі первинні документи на реалізовану продукцію.

Комісією прийнято рішення від 27.11.2018 №1002797/, № 1002799/, №1002798/, №1002801/, №1002800/ про відмову в реєстрації податкових накладних №1, 2, 3, 4, 5 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Крім того, просив стягнути з відповідачів витрати за надання правничої допомоги.

Представник ДФС України та ГУ ДФС у Вінницькій області у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, що викладенні у відзиві на позовну заяву.

Представник Комісії ГУ ДФС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями статті 205 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність представника відповідача 2.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивачем через автоматизовану систему направлено ДФС України податкові накладні №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018 для проведення їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом із тим, 15.11.2018 за допомогою програми електронного документообігу, надійшли Квитанції згідно яких, документ прийнято, реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 09.90 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.п. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам п.п. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання даних вимог, позивачем подано відповідачу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження законності та реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію яких зупинено. Надано пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійсненої господарських операцій.

Проте, рішенням Комісії ГУ ДФС у Вінницькій області від 27.11.2018 № 1002797/, №1002799/, №1002798/, №1002801/, №1002800/ було відмовлено в реєстрації даних податкових накладних з мотивів ненадання платником податку копії документів, а саме розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Також як додаткова підстава зазначено, що відсутні розрахункові документи та банківські виписки з особових рахунків.

Позивачем вживались заходи щодо адміністративного оскарження, зокрема подано скарги до Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України, на рішення Комісії ГУ ДФС у Вінницькій області 27.11.2018 №1002797/, № 1002799/, №1002798/, №1002801/, №1002800/.

Однак, рішенням Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України від №50115//2, № 50125//2 , №50122//2 , №50121//2 , №50118//2 скарги залишено без задоволення, а рішення Комісії ГУ ДФС у Вінницькій області 27.11.2018 №1002797/, № 1002799/, № 1002798 /, №1002801/, №1002800/ - без змін.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно підпунктів "а", "б" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України), об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно приписів норми п. 187.1 ст. 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку у банківські установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених п. 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно з вимогами п. 4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 177), у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Як вбачається з п. 5 Порядку № 177, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з вимогами п. п. 6 та 7 Порядку № 177 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Суд зазначає, що вимог п.п. 6 та 7 Порядку № 177 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Разом з тим, реєстрацію поданих позивачем податкових накладних зупинено (як зазначено в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних) через те, що податкова накладна відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2, пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Таким чином, зупиняючи реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідачем застосовано формулювання, яке п.п. 6 та 7 Порядку не передбачено.

Вказане свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкових накладних зупинено з підстав, які не передбачені законодавством.

Згідно з вимогами п. 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

На виконання п. 10 Порядку № 117 Державна фіскальна служба України 21 березня 2018 року наказом № 144 затвердила Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків (далі - Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків).

Порядком формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків передбачено, що усі платники податків, що подають на реєстрацію податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), перевіряються ДФС на відповідність критеріям ризиковості, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі - Критерії).

Керівники комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія), забезпечують розгляд питань на засіданні Комісії щодо внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків згідно з п. 1.6 Критеріїв.

Засідання Комісії щодо розгляду питань про внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків проводиться згідно з порядком, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", та оформлюється протоколом.

До протоколу засідання Комісій обов`язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з п. 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків віднесено до такого переліку; інша інформація, що розглядається Комісією.

За результатами засідання Комісії та протокольно прийнятого рішення (внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків) голова Комісії забезпечує негайне внесення інформації щодо включення/виключення зазначених платників до/із переліку платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ІТС "Податковий блок" як платників з ознаками ризиковості.

У Листі Державної фіскальної служби України від 21 березня 2018 р. № 959/99-99-07-18 "Критерії ризиковості платника податку", зокрема, зазначено: "1. Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Як встановлено судом, в отриманих квитанціях про зупинення реєстрації ПН , не наведено жодного з підкритеріїв п.п. 1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків, якій би відповідав платник станом на момент формування квитанції про блокування ПН, як це передбачено підпунктом 3 п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної (у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються критерій(і) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку).

Відповідачем лише процитовано зміст п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України, та запропоновано (далі мовою оригіналу) "надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", але жодні конкретні пропозиції щодо необхідних документів відсутні.

Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

З урахуванням викладеного суд погоджується з доводами позивача, що дії контролюючого органу, що виразились у зупиненні реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018, складеної ФОП ОСОБА_1 є протиправними.

Крім того, головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1-1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з п. 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у п.п. 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у п. 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС".

Суд звертає увагу, що в даному випадку, відповідачами не було надано: протоколу засідання Комісії або переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв; матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку; іншої інформації, що розглядається Комісією, яка, відповідно до Порядку формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків, обов`язково додається до протоколу засідання Комісій.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено за якою саме підставою позивача із указаних в пп. 1.6 п. 1 Критеріїв віднесено до ризикових платників.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкових накладних №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018 була зупинена також через те, що обсяг постачання товару/послуг 09.90 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідно до п.п.2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку (Лист Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 р.) податкові накладні/розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Згідно з п. 7 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до вимог п. 12 та 13 Порядку № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Проте, зі змісту Квитанцій вбачається, що відповідачем не дотримано вимоги п. 13 зазначеного Порядку №117 та не вказано: розрахованих показників критерію, якому на думку відповідача відповідає позивач та конкретної пропозиції щодо переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. У Квитанціях лише запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію.

Також, положеннями п. 7 Порядку №117 чітко визначено умови зупинення реєстрації ПН/РК, це: відповідність критеріям (а не критерію) ризиковості здійснення операції, крім ПН/РК, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку. Тобто повинна мати місце сукупність ризикових умов; ступені ризиків мають бути достатніми для зупинення реєстрації.

Отже, зупинення реєстрації ПН/РК за критерієм п.п.2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 75 %) товарів з кодами згідно з УКТЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС; відсутність товару/послуги у Таблиці даних платника податку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що зупинення реєстрації податкових накладних №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018 не відповідає умовам критерію п.п.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку, оскільки в квитанціях міститься лише загальне посилання на п.п.2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку, без зазначення конкретних обставин, за наявності яких можна віднести обсяг постачання до переліку ризикових.

Згідно з вимогами п. 14 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як вбачається з п. 15 Порядку № 117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 Порядку № 117 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Згідно з вимогами п.п. 18-20 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до вимог п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як слідує з п. 22 Порядку № 117, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Відповідно до пункту 23 Порядку №117, таке рішення приймається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку.

Як видно із рішень Комісії ГУ ДФС у Вінницькій області від 27.11.2018 № 1002800/, №1002801/, №1002798/, №1002799/, №1002797/ відмовлено в реєстрації податкових накладних №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних, підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку копій документів: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Так, ФОП ОСОБА_1 були надані відповідні пояснення, що підтверджуються повідомленням від 26.11.2018 №1, №2, №3, №4, №5 та додатками до нього з даними поясненнями.

Крім того, підставою для відмови у реєстрації податкових накладних №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018 зазначено, що відсутні розрахункові документи та банківські виписки з особових рахунків.

Надаючи оцінку, доводам відповідачів щодо платником податку не надано копії розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, суд зазначає наступне.

Позивачем на підтвердження законності та реальності господарських операції були надані пояснення та копії таких документів: Договір про надання послуг №01/10-18 від 01.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та TOB «Поділля-залізобетон»; Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ШВ-0000001 від 31.10.2018; Платіжні доручення №21679 від 11.10.2018, №21715 від 17.10.2018, №21737 від 22.10.2018, №21791 від 26.10.2018; Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та TOB «Поділля-залізобетон»; Договір оренди обладнання №1 від 01.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ; Акт приймання-передачі до Договору оренди обладнання №1 від 01.10.2018; Акт приймання виконаних робіт №1 від 31.10.2018; Форма МД-2 від 08.05.2018; Договір оренди спецтехніки №2 від 04.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ; Акт приймання-передачі до Договору оренди обладнання №2 від 04.10.2018; Акт приймання виконаних робіт №2 від 31.10.2018; Форма МД-2 від 03.10.2018; Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ; Договір оренди території №256 від 01.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та TOB «Поділля-залізобетон»; Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №10789 від 31.10.2018; Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та TOB «Поділля-залізобетон»; Договір надання послуг перевезення №б/н від 01.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та TOB «Укртрансбізнес»; Акт надання послуг № 107 від 19.10.2018; Акт надання послуг №108 від 24.10.2018; Акт надання послуг № 109 від 31.10.2018; Платіжне доручення № 10 від 31.10.2018; Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та TOB «Укртрансбізнес»; Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів №101018-1Д від 10.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та TOB «ТД «Ніка Імпорт»; Видаткова накладна №РН-0000611 від 12.10.2018; Видаткова накладна №РН-0000643 від 22.10.2018; Платіжне доручення №1 від 12.10.2018; Платіжне доручення №4 від 22.10.2018; Платіжне доручення №5 від 26.10.2018; Платіжне доручення №6 від 12.10.2018; Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та TOB «ТД «Ніка Імпорт»; Договір поставки №ДГ-0000195 від 17.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та ПП «Трансойл»; Видаткова накладна №РН-0004991 від 19.10.2018; Видаткова накладна №РН-0005051 від 22.10.2018; Видаткова накладна №РН-0005161 від 31.10.2018; Платіжне доручення №2 від 22.10.2018; Платіжне доручення №3 від 22.10.2018; Платіжне доручення №9 від 31.10.2018; Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та ПП «Трансойл»; Накладна №39436 від 30.10.2018; Платіжне доручення №7 від 30.10.2018; Платіжне доручення №11 від 31.10.2018; Цивільно-правовий договір від 01.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; Цивільно-правовий договір від 01.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ; Таблиця 6. «Відомості про нарахування заробітної плати застрахованим особам за жовтень 2018р.» та квитанція №2 від 16.11.2018 реєстраційний №; Платіжне доручення №12 від 15.11.2018; Платіжне доручення №20 від 22.11.2018; Платіжне доручення №22 від 27.11.2018; Платіжне доручення №23 від 29.11.2018; Платіжне доручення №24 від 30.11.2018.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 надає послуги з переробки гірничої маси, а саме послуги дроблення будівельного каменю (граніту), який видобувається гранітними кар`єрами. Надання даних послуг відноситься до господарської діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2010 до коду 08.11 «Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю», який також включає грубе оброблення та пиляння будівельного каменю. Даний вид діяльності відкритий у переліку видів господарської діяльності, якими має право займатися позивач. Надання даних послуг не потребують спеціальних дозволів та ліцензій згідно законодавства України. Для надання послуг з переробки гірничої маси ФОП ОСОБА_1 було заключено Договір про надання послуг №01/10-18 від 01 жовтня 2018 року. Послуги надаються за адресою: АДРЕСА_1 .

31.10.2018 ФОП ОСОБА_1 та TOB «Поділля-залізобетон» по фактичному виконанню робіт підписали акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ШВ-0000001 на суму 1584000,00 грн. Згідно платіжних доручень №21679 від 11.10.2018, №21715 від 17.10.2018, №21737 від 22.10.2018, №21791 від 26.10.2018 TOB «Поділля-залізобетон» перерахувало передплату за послуги по переробці гірничої маси в сумі 850000,00 грн. Таким чином, було складено податкову накладну №5 від 31.10.2018 на різницю між сумою акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ШВ-0000001 та сумою передплати, тобто на суму 734000,00 грн., реєстрація якої була призупинена.

Для надання послуг з переробки гірничої маси позивач орендує у ФОП ОСОБА_2 «Машину для подрібнення каміння, пересувну щокову дробарку в комплекті з триколісною опорою, оснащену щелепою, дизельним двигуном, вібруючим живильником грізлі з прохідним жолобом, розвантажувальним конвеєром, 4-х гідравлічними стабілізуючими ніжками, б/у, марка BROWN LENOX, модель К114, 1995 року випуску» на підставі Договору оренди обладнання №1 від 01.10.2018 (форма МД-2 від 08.05.2018, що підтверджує власність ОСОБА_2 ), про що складено акт приймання виконаних робіт №1 від 31.10.2018 на суму 120000,00 грн., без ПДВ. Також позивач орендує у ФОП ОСОБА_2 «Екскаватор повно поворотний (з обертанням верхньої частини на 360 град.) гусеничний, одноковшовий, марка FURUKAWA, модель 745 LS, б/у, 2002 року випуску» на підставі Договору оренди спецтехніки №2 від 04.10.2018 (форма МД-2 від 03.10.2018, що підтверджує власність ОСОБА_2 ), про що складено акт приймання виконаних робіт №2 від 31.10.2018 на суму 70000,00 грн., без ПДВ. Згідно умов Договорів оренди №1 та №2 орендна плата сплачується до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, тобто в жовтні місяці орендна плата не сплачувалась, що підтверджує акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , де заборгованість на користь ФОП ОСОБА_2 становить 190000,00 грн.

Для розміщення обладнання машини для подрібнення каміння ФОП ОСОБА_1 орендує у TOB «Поділля-залізобетон» частину території на підставі Договору оренди території №256 від 01.10.2018 про що складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 10789 від 31.10.2018. Станом на 31.10.2018 платежів за оренду частини території не проводилося, що підтверджує акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та TOB «Поділля-залізобетон», де заборгованість на користь TOB «Поділля-залізобетон» становить 2500,00 грн.

Для безперебійної роботи машини для подрібнення каміння було укладено Договір надання послуг перевезення № б/н від 01.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та TOB «Укртрансбізнес» на послуги по перевезенню горної маси. Станом на 31.10.2018 TOB «Укртрансбізнес» надав послуги з перевезення горної маси про що надано Акти надання послуг: №109 від 31.10.2018 на суму 97610,40 грн., в т.ч. ПДВ; №108 від 24.10.2018 на суму 95320,80 грн., в т.ч. ПДВ; №107 від 19.10.2018 на суму 92620,80 грн., в т.ч. ПДВ. Позивач провів часткову оплату за послуги перевезення в сумі 90000,00 грн. платіжним дорученням №10 від 31.10.2018. Станом на 31.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та TOB «Укртрансбізнес» підписано акт звірки взаєморозрахунків, де заборгованість на користь TOB «Укртрансбізнес» становить 195552,00 грн.

Для забезпечення роботи техніки та обладнання було підписано Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів №101018-1Д між ФОП ОСОБА_1 та TOB «ТД «Ніка Імпорт» на поставку дизельного пального. TOB «ТД «Ніка Імпорт» поставило дизельне пальне по накладних №РН-0000611 від 12.10.2018 на суму 155295,36 грн. та №РН-0000643 від 22.10.2018, позивач провів оплату поставленого пального по платіжних дорученнях: №1 від 12.10.2018 на суму 155295,36 грн.; №4 від 22.10.2018 на суму 120000,00 грн.; №5 від 26.10.2018 на суму 38978,40 грн.; №6 від 30.10.2018 на суму 30000,00 грн. Станом на 31.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та TOB «ТД «Ніка Імпорт» підписано акт звірки взаєморозрахунків, де заборгованість відсутня.

Для безперебійної роботи машини для подрібнення каміння та екскаватора було підписано Договір поставки №ДГ-0000195 від 17.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та ПП «Трансойл» на отримання мастил та оливи. ПП «Трансойл» відпустило мастила та оливи по видаткових накладних: №РН-0004991 від 19.10.2018 на суму 13675,27 грн.; №РН-0005051 від 22.10.2018 на суму 15374,76 грн.; №РН-0005161 від 31.10.2018 на суму 3095,76 грн. Позивач провів оплату за поставлені мастила та оливи по платіжних дорученнях: №2 від 22.10.2018 на суму 13675,27 грн., №3 від 22.10.2018 на суму 15374,76 грн.; №9 від 31.10.2018 на суму 3095,76 грн. Станом на 31.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та ПП «Трансойл» підписано акт звірки взаєморозрахунків, де заборгованість відсутня.

Для поточного ремонту машини для подрібнення каміння було закуплено ремінь в ПП «ТД «Галпідшипник» згідно накладної №39436 від 30.10.2018 на суму 4752,00 грн. Позивач провів оплату за поставлений ремінь платіжними дорученнями: №7 від 30.10.2018 на суму 2000,00 грн.; №11 від 31.10.2018 на суму 2752,00 грн. Станом на 31.10.2018 між ФОП ОСОБА_1 та ПП «ТД «Галпідшипник» заборгованість відсутня.

Для виконання умов Договору про надання послуг №01/10-18 від 01.10.2018 та безперебійної роботи машини для подрібнення каміння та екскаватора ФОП ОСОБА_1 заключив цивільно-правовий договір на виконання робіт машиніста екскаватора з ОСОБА_5 та цивільно-правовий договір на виконання робіт машиніста дробильно-навантажувального агрегата з ОСОБА_4 на період з 01.10.2018 по 31.10.2018, про що було поданий Додаток 4 «Звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» прийнятий 16.11.2018.

З 01.11.2018 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 прийняті за основним місцем роботи, про що було подано повідомлення, згідно з вимогами трудового та податкового законодавства України.

Відтак, суд вважає, що доводи контролюючого органу, що стали підставою для відмови у реєстрації податкових накладних, відповідно до яких позивачем не було надано документів, в конкретному випадку не може бути безумовною підставою для відмови в реєстрації податкових накладних та повністю спростовуються матеріалами справи.

Суд наголошує, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, повинні містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

У даному випадку, під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття рішень від 27.11.2018 №1002800/, №1002801/, №1002798/, №1002799/, 1002797/.

В той же час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд дійшов висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправними та скасування рішень від 27.11.2018 №1002800/, №1002801/, №1002798/, №1002799/, №1002797/ про відмову у реєстрації податкових накладних №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Що ж до позовних вимог про зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних, то суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, пунктом 28 Порядку №117, окрім іншого, визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому, згідно з нормами п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС України.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по даних податкових накладних. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Відповідно ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДФС України зареєструвати податкові накладні фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 Володимировича №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів на підтвердження правомірності рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 9605,00 грн. відповідно до платіжного доручення №71 від 18.03.2019.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 9605,00 грн. підлягають стягненню на його користь.

Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн., суд зважає на наступне.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАСУ України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи втрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача подано Договір №9123 про надання правової допомоги та доручення від 23.01.2019, додаткова угода №9123/1 до Договору №9123 про надання правової допомоги від 23.01.2019, Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Скржешевського М.С. №609 від 29.09.2008, ордер серії ВН №091876 від 05.03.2019, квитанцію до прибуткового касового ордеру №9123/п від 23.01.2019 на суму 15000 грн.

Оцінивши договір про надання правової допомоги та додаткову угоду, судом встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є частково співмірним з наданими послугами адвоката, пов`язаними із розглядом даної справи.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Суд враховує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про стягнення на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. з бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування або відмову в такій реєстрації від 27.11.2018 № 1002800/, № 1002801/, № 1002798/, № 1002799/, № 1002797 /342690591.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 11.10.2018, №2 від 17.10.2018, №3 від 22.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 31.10.2018.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 4802,5 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 4802,5 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС України у Вінницькій області в сумі 2500 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України в сумі 2500 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач 1: Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Відповідач 2: Комісія Головного управління ДФС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування або відмову в такій реєстрації (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Відповідач 3: Державна фіскальна служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, )

Суддя Комар Павло Анатолійович