Справа № 2040/6575/18
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 р.Справа № 2040/6575/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Гуцала М.І. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду (головуючий-суддя І інстанції: Котеньов О.Г.) від 12.12.2018 року (повний текст ухвали складено 12.12.2018 року) по справі № 2040/6575/18

за позовом ОСОБА_1

до Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Давидової Олени Миколаївни, треті особи Інженер-землевпорядник Рибянець Андрій Сергійович, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗІК", Південноміська рада Харківського району Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Давидової Олени Миколаївни, треті особи: Інженер-землевпорядник Рибянець Андрій Сергійович, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗІК", в якому просить суд визнати незаконним, протиправним та скасувати Рішення № РВ-018 від 06.02.2018 Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Давидової Олени Миколаївни про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за заявою ОСОБА_1 на підставі технічної документації з землеустрою.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Південноміську раду Харківського району Харківської області та Головне управління Держгеокадастру у Харківській області.

12.12.2018 року позивачем через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду подано заяву про відвід судді ОСОБА_2. (т. 1 а.с. 248-250)

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року зупинено провадження у адміністративній справі до вирішення питання про відвід. Передано справу у відповідності до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для вирішення питання про відвід судді (т. 2 а.с. 6-8).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також упередженість суду при розгляді справи по відношенню до позивача, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року про зупинення провадження у справі, оскільки зазначені нею у заяві від 12.12.2018 року про відвід судді першої інстанції ОСОБА_2. та заявлені у судовому засіданні обставини є обґрунтованими та свідчать про упередженість судді по відношенню до позивача. А тому, суд першої інстанції мав її задовольнити або взяти самовідвід, чим забезпечити позивачу умови гарантії рівності у судовому процесі перед судом на рівні з іншими учасниками справи.

Відповідач та треті особи письмових відзивів на апеляційну скаргу не надали.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник третьої особи, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції залишив вирішення питання щодо апеляційної скарги на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та представника третьої особи, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 22.11.2018 року позивачем через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду надано заяву про відвід судді ОСОБА_2. (т. 1 а.с. 205-208).

В обґрунтування заяви позивач посилалась на існування, на її думку, об'єктивних обставин (подання нею заяви до правоохоронного органу про вчинене щодо неї кримінального правопорушення суддею ОСОБА_2.), у зв'язку з якими у стороннього спостерігача може виникнути сумнів у неупередженості або об'єктивності судді ОСОБА_2.; порушення щодо позивача, принципу рівності всіх учасників справи перед судом (наявність негативних відносин між нею та суддею ОСОБА_2. у зв'язку з поданням заяви до правоохоронних органів); не поданням суддею ОСОБА_2. заяви про самовідвід, що є порушенням п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року зупинено провадження у адміністративній справі до вирішення питання про відвід. Передано справу у відповідності до статті 31 КАС України для вирішення питання про відвід судді (т. 1 а.с. 224-226).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду (суддя Сліденко А.В.) від 06.12.2018 року заяву про відвід судді ОСОБА_2. залишено без задоволення (т. 1 а.с. 230-231).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року поновлено провадження у справі (т. 1 а.с. 235-236).

12.12.2018 року позивачем через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду подано заяву про відвід судді ОСОБА_2.

В обґрунтування заяви позивач посилалась на існування обставин, які, на її думку, свідчать про упередженість судді при розгляді справи, а саме порушення порядку розгляду судом заяви про відвід від 22.11.2018 та порядку допуску представника третьої особи, Південноміської ради Харківського району Харківської області до участі у судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив того, що позивачем не наведено підстави для відводу судді, передбачені ст.36 КАС України, з огляду на що, заявлений відвід є необґрунтований, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі до вирішення питання про відвід.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи: 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи (ч. 2 ст. 39 КАС України).

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що діючим процесуальним законом встановлено право особи, у т.ч. за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді, заявити відвід судді у порядку та строки визначені КАС України.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Порядок вирішення заявленого відводу чи самовідводу регулюється статтею 40 КАС України.

За правилами частини 4 статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що процесуальним законом надано суду право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу, колегія суддів вважає, що зупинення провадження у справі було обґрунтованим і прийняті рішення відповідають ст. 31, ч. 4 ст. 40 КАС України.

Частиною 4 статті 236 КАС України встановлено, що про зупинення провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про зупинення провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно ч. 2 ст. 293 КАС України, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Пунктом 11 частини 1 статті 294 КАС України, передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Таким чином, ухвали про зупинення провадження у справі до вирішення питання про відвід підлягають оскарженню в апеляційному порядку.

Колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині зупинення провадження у справі.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач, не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою, фактично оскаржує правомірність висновків суду першої інстанції щодо необґрунтованості заявленого відводу.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що за правилами КАС України, ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за наслідками розгляду справи.

Вказана позиція кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 25.07.2018 року по справі №823/1265/16.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказаний висновок також узгоджується із положеннями п. 2 ч. 3 ст. 317 КАС України, відповідно до якої, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими.

Таким чином, враховуючи визначений статтею 40 КАС України порядок вирішення заявленого відводу, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції в межах розгляду апеляційної скарги позбавлений процесуальної можливості надавати правову оцінку та визначати обґрунтованість чи необґрунтованість вказаних позивачем підстав для відводу судді першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 312 КАС України).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що встановлені фактичні обставини свідчать про відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 328 КАС України, не підлягають оскарженню в касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі після їх перегляду в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 312, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року по справі №2040/6575/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Давидової Олени Миколаївни треті особи Інженер-землевпорядник Рибянець Андрій Сергійович, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗІК", Південноміська рада Харківського району Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про скасування рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) М.І. Гуцал Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 08.05.2019 року.