Справа № 727/3929/19
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2019-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/3929/19
Провадження № 2-а/727/94/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2019 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції Матіїва Петра Дмитровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення до відповідача начальника СРПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції Матіїва Петра Дмитровича, посилаючись на те, що 27.03.2019 року відносно нього уповноваженою службовою особою Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Матіївим П.Д. винесено постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Підставою складання вказаної постанови слугувало те, що, позивач, нібито 27.03.2019 року, о 13 годині 59 хвилин, керуючи автомобілем марки «MERCEDES - BENZ SPRINTER 319 CDI», в с.Дем`янів вул.Львівська, порушив правила обгону, а саме здійснив обгін транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку на перехресті, чим порушив п.14.6.а ПДР (порушення правил обгону, заборон, обгін на перехресті).

При цьому, зазначає, що у зазначеній постанові про адміністративне правопорушення не вказаний державний номерний знак транспортного засобу, на якому рухався позивач.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки на його думку, що під час розгляду адміністративної справи було грубо порушено право позивача на захист, він не мав змоги довести свою невинуватість, оскільки уповноваженою службовою особою Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Матіївим П.Д. не розглянуто його клопотання про надання доказів вчинення правопорушення, а тому вважає, що вона підлягає скасуванню.

Так, вказує, що він є водієм із значним досвідом. 27.03.2019 року, о 13 годині 59 хвилин, він рухався на автомобілі «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI», державний номер НОМЕР_1 , в с.Дем`янів вул.Львівська, де був зупинений працівниками Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області, які повідомили йому, що він порушив вимоги ПДР, зокрема вимоги п.14.6.а ПДР (порушення правил обгону, заборон, обгін на перехресті), здійснивши обгін транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку на перехресті, з чим позивач не погодився.

Стверджує, що він одразу запропонував працівникам поліції надати докази правопорушення, зокрема відеозапис, або фотофіксацію, однак його клопотання ними не розглянуто та, як наслідок, вважає, що він був незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки вказаного правопорушення не вчиняв.

Окрім цього, зазначає, що під час складання та винесення уповноваженою службовою особою Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Матіївим П.Д. постанови про накладання на нього адміністративного стягнення у виді штрафу допущені порушення процесуальних норм, визначених КУпАП.

Зокрема, у відповідності до ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, не містить відомостей про технічний запис, яким здійснено фото або відео фіксацію. Вказаний факт, на думку позивача, підтверджує відсутність доказів інкримінованого йому правопорушення.

При таких обставинах, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки ним адміністративне правопорушення не вчинялось, а постанова складена з порушенням процесуального порядку, визначеного КУпАП.

На основі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову уповноваженої службової особи Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Матіїва П.Д. ЕАВ 1019459 від 27.03.2019 року щодо накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у відсутність позивача, не фіксувати судове засідання технічними засобами, вимоги позову підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи та письмовий відзив на позов від нього до суду не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії постанови серії ЕАВ №1019459 від 27 березня 2019 року, що була винесена начальником СРПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції Матіївим Петром Дмитровичем, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Як зазначено в постанові, 27.03.2019 року о 13 год. 59 хв. в с.Дем`янів вул.Львівська, водій, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 319 CDI», порушив правила обгону, а саме здійснив обгін транспортного засобу, який рухався в попутньому напрямку на перехресті, чим порушив п.14.6.а ПДР України (порушення правил обгону, заборон, обгін на перехресті) (а.с.5).

Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху України обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Пунктом 14.6.а. Правил дорожнього руху України передбачено, що обгін заборонено на перехресті.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Разом з тим, доказів, які б однозначно свідчили про вину ОСОБА_1 в порушенні зазначених вимог Правил дорожнього руху України суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той час, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В позовній заяві позивач вказує, що він адміністративне правопорушення не вчиняв та, таким чином, правил дорожнього руху не порушував.

При цьому, в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не було надано суду будь-яких належних доказів на підтвердження факту здійснення позивачем порушення вимог дорожньої розмітки, а також до оскаржуваної постанови не прилучено жодних доказів, на яких міг бути зафіксований факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Тобто, відповідачем, як посадовою особою суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржується, до суду не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача відповідачем не спростовані та заслуговують на увагу.

Таким чином, суд вважає, що не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності та в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника СРПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції Матіїва Петра Дмитровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ЕАВ №1019459 від 27 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: