Справа № 826/587/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10 травня 2019 року № 826/587/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-фінанс» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

10.01.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-фінанс» (ТОВ «Фінансова компанія «Тандем-фінанс») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 №.

Правова позиція позивача зводиться до того, що ТОВ «Фінансова компанія «Тандем-фінанс» не здійснює продажу товарів, робіт, послуг за місцем розташування програмно-технічного комплексу самообслуговування (ПТКС). Операції з переказу коштів, які виконує ТОВ «Фінансова компанія «Тандем-фінанс», не є розрахунковими операціями в розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР, а вся діяльність з переказу коштів регулюється спеціальним Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Також позивач вказав, що ним не допускалось порушення, визначене пунктом 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» протягом календарного року, відтак відсутня повторність таких порушень та підстави застосовувати дану норму при визначенні фінансових санкцій. Обґрунтовуючи помилковість визначення відповідачем розміру фінансових санкцій, позивач також вказав, що фактично надав послуги з переказу коштів, а тому відсутні підстави вважати, що ТОВ «Фінансова компанія «Тандем-фінанс» надає послуги на суму, яка фактично отримана у платника.

Крім того, на думку позивача норми Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині обов'язкового використання реєстраторів розрахункових операцій небанківськими фінансовими установами суперечать Конституції України, адже порушують конституційну норму про захист конкуренції, надаючи необґрунтовану перевагу банкам відносно небанківських фінансових установ щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову з огляду на правомірність висновків під час перевірки та вказав, що постановою Кабінету Міністрів України «Про вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для окремих сфер застосування» від 02.03.2016 №149 вказано, що у фіскальному режимі роботи вбудований реєстратор повинен забезпечувати формування розрахункових документів згідно із встановленою формою на підставі даних, що зберігаються в оперативній пам’яті, або інших даних, які надходять до нього з керуючого пристрою, та друкування таких документів після завершення процедури ініціювання переказу коштів. Однак, позивачем відповідний розрахунковий документ не надавався.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави, вказані у позовній заяві, відповіді на відзив і наданих у справу доказах.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та потреби заслухати свідка чи експерта, суд за клопотаннями представників сторін, на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Отже, дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

ГУ ДФС у м. Києві проведено фактичну перевірку ТОВ «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 13, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв.

За результатами перевірки складено акт від 12.12.2017 №2458/26/15/14/39405417.

В ході перевірки виявлено та зафіксовано в акті порушення ТОВ «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» вимог пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Так, при проведенні контрольно-розрахункової операції через ПТКС, який належить ТОВ «Фінансова компанія «Тандем-фінанс», а саме поповнення мобільного рахунку на загальну суму 500 грн, за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська, 13, було встановлено, що підприємство надає фінансові послуги з використанням ПТКС, який належним чином не зареєстрований, не опломбований та не переведений у фіскальний режим роботи.

26.12.2017 на підставі акта перевірки від 12.12.2017 №2458/26/15/14/39405417, ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення №, яким на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до ТОВ «Фінансова компанія «Тандем-фінанс» за порушення пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні санкції в розмірі 500 грн.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 26.12.2017 № позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що стаття 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначає, що реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

За результатами аналізу наведеного визначення реєстратора розрахункових операцій, слід дійти висновку, що законодавець розмежував поняття:

1) розрахункова операція при продажі товарів (наданні послуг);

2) операція з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг);

3) операція з приймання готівки для подальшого переказу.

Положеннями статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» закріплено перелік обов’язків, які покладаються на суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу.

Обов’язки уповноважених банків, що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти, а також суб'єктів господарювання, які здійснюють ці операції на підставі агентських угод з уповноваженими банками закріплені у статті 4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

При цьому, положеннями пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» закріплено обов’язок суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг проводити такі розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Обов’язок застосування реєстратора розрахункових операцій при виконанні комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами операцій з приймання готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування закріплений у пункті 2 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Як закріплено у статті 2 названого Закону таким реєстратором може бути сам програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації операцій з приймання готівки для подальшого її переказу.

Як вбачається з акта від 12.12.2017 №2458/26/15/14/39405417, при проведенні контрольної розрахункової операції через ПТКС, який належить позивачу, а саме: поповнення мобільних рахунків на загальну суму 500 грн, було встановлено, що підприємством надаються фінансові послуги з використанням ПТКС, який належним чином не зареєстрований, неопломбований та не переведений у фіскальний режим роботи.

Отже, за результатами проведення фактичної перевірки працівниками податкового органу встановлено невиконання позивачем обов’язку по застосуванню реєстратора розрахункових операцій при здійсненні операцій з приймання готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічного комплексу самообслуговування.

Посилання позивача на те, що норми Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», якими закріплено названий вище обов’язок позивача, створює переваги для банків, що порушує конституційну норму про захист державою конкуренції та принципи рівності платників податків, суд до уваги не приймає.

Зокрема, наведені вище положення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на час розгляду справи судом не визнані неконституційними у встановленому законодавством порядку.

Крім того, положеннями пункту 2 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» обов’язок застосування реєстратора розрахункових операцій при виконанні операцій з приймання готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування покладено і на комерційних агентів банків.

Як закріплено у частині п’ятій статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 №2121-ІІІ (з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) комерційними агентами банків є юридичні особи, з якими банком укладено агентські договори.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що підстави для звільнення позивача від обов’язку по застосуванню реєстратора розрахункових операцій при здійсненні операцій з приймання готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічного комплексу самообслуговування відсутні.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що за результатами проведення 12.12.2017 фактичної перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем пункту 2 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а не пункту 1 статті 3 названого Закону.

Перевіряючи обґрунтованість застосованих до позивача штрафних (фінансових) санкцій податковим повідомленням - рішенням № від 26.12.2017, суд вказує на наступне.

Як зазначено в податковому повідомленні – рішенні № від 26.12.2017 до ТОВ «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» штрафні (фінансові) санкції у сумі 500 грн застосовані згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Як закріплено у пункті 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту:

- проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг);

- непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи;

- невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня;

- нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання:

вчинене вперше - 1 гривня;

за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

За результатами аналізу наведених положень пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суд доходить висновку, що ними визначено:

суб’єктний склад - суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги);

підстава накладення штрафних (фінансових) санкцій - встановлення протягом календарного року в ході перевірки фактів, перелік яких наведений у пункті 1 названої статті;

факти, які є підставами для розрахунку штрафних (фінансових) санкцій: 1) непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; 2) проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); 3) невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; 4) нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання.

Як вбачається зі змісту квитанцій, які додані до акта від 12.12.2017 №2458/26/15/14/39405417, суми платежів за послугою «Київстар» складають 463,95 грн, суми комісії складають 0,2 грн, плата за користування терміналом складає 35,85 грн.

Отже, в момент приймання говірки через ПТКС, позивач отримав суму коштів, яку мав перерахувати оператору мобільного зв’язку для поповнення мобільного рахунку, комісійну винагороду за свої послуги по здійсненню перерахунку коштів оператору мобільного зв’язку та плату за користування терміналом.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Як зазначено у позовній заяві позивачем надано послуги на загальну суму 0,2 грн.

Отже, позивач визнає факт здійснення розрахункової операції за свої послуги на суму 0,2 грн.

Оскільки в момент прийняття готівкових коштів через ПТКС відбулось користування терміналом, суд доходить висновку, що отримання позивачем коштів у сумі 35,85 грн також підпадає під визначення розрахункової операції, закріплене у статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Таким чином, за результатами внесення готівкових коштів в сумі 500 грн позивачем, в розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» проведено розрахункові операції при наданні послуг на загальну суму 36,05 грн та операції з приймання готівки для подальшого переказу на загальну суму 463,95 грн.

Викладене свідчить, що позивачем допущено порушення, закріплене у пункті 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи на суму 36,05 грн.

Перевіряючи розмір штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до позивача податковим повідомленням (рішенням) № від 26.12.2017, суд звертає увагу на наступне.

Як зазначено вище, у випадку допущення суб'єктом господарювання, який здійснює розрахункові операції за послуги у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи вчинене вперше за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у розмірі 1 гривні, а за кожне наступне вчинене порушення - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, послуг.

На обґрунтування вчинення позивачем наступного непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, в розрахунку (очікуваних) фінансових санкцій по акту перевірки №2458/26/15/14/39405417 зазначено, що актом документальної планової виїзної перевірки від 27.10.2017 №1286/26-15-14-06-02/39405417 встановлено вчинення вперше протягом календарного року порушення ТОВ «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На спростування викладеного, позивачем надано лист Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.07.2018 №826/15504/17/9770/18, в якому зазначено, що рішення від 27.02.2018 у справі №826/15504/17 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» до ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення набрало законної сили 31.05.2018.

Зі змісту рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2018 у справі №826/15504/17 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення № від 21.11.2017, прийнятого ГУ ДФС у м. Києві на підставі акта документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» податкового законодавства за період з 23.09.2014 по 31.12.2016, валютного за період з 23.09.2014 по 31.12.2016, єдиного внеску незагальнообов’язкове державне соціальне страхування за період з 23.09.2014 по 31.12.2016 №1286/26-15-14-06-02/39405417.

Отже, факт допущення позивачем непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи вперше спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Будь-яких інших доказів на підтвердження попущення позивачем непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи до 12.12.2017 відповідачем не надано.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що штрафні (фінансові) санкції, застосовані до ТОВ «Фінансова компанія «Тандем-Фінанс» податковим повідомленням – рішенням № від 26.12.2017 у сумі 499 грн неправомірно.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 цієї статті).

Відповідно до частини другої статті 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, враховуючи те, що позивачем доведено неправомірність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення в частині, а відповідачем не доведено протилежного, суд вважає, що невірний розрахунок суми податкового зобов’язання є самостійною і безумовною підставою для скасування спірного податкового повідомлення рішення у відповідній частині, а тому наявні підстави для захисту прав позивача у судовому порядку шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 № в частині 499 грн.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, підлягає задоволенню частково, а згідно наявного у справі платіжного доручення №34007 від 09.01.2018 позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн, то вказана сума підлягає поверненню позивачу пропорційно задоволеним вимогам за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-фінанс» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 26.12.2017 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 499 гривень (чотириста дев’яносто дев’ять гривень).

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-фінанс» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1758,48 грн. (одна тисяча сімсот п’ятдесят вісім гривень 48 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тандем-фінанс» (місцезнаходження юридичної особи: 04074, місто Київ, вулиця Лугова, будинок 12; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39405417).

Відповідач – Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39439980).

Суддя О.М. Чудак