Справа № 160/9014/18
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2019 року Справа № 160/9014/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняМанько К.А.
представники відповідача Дощенко О.О, Осіння Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області про скасування постнови
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області, в якому позивач просить:
скасувати постанову відповідача про накладення штрафу уповноваженими особами від 04.09.2018 року №ОМС-ДН 1216/770/АВ/П/ПТ/МГ/ФС.
Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в якому останній зазначив, що працівниками контролюючого органу проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_5 щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин, нарахування та виплати заробітної плати. Так, за результатами даного інспекційного відвідування встановлено, що застрахована особа ОСОБА_6 відпрацював у червні 2018 року 15 годин, заробітна плата йому була нарахована у сумі 150,00 грн., тобто 10,00 грн. за годину роботи. Крім того, у липні 2018 року ОСОБА_6 відпрацював 30 годин, заробітна плата була нарахована позивачем у розмірі 300,00 грн., а саме 10,00 грн. за годину роботи. При цьому, мінімальна заробітна плата у червні-липні 2018 року складала 3723,00 грн. та погодинна оплата 22,41 грн. за годину. Таким чином, позивач повинен був нарахувати заробітну плату з розрахунку 22,41 грн. за годину, а саме за червень 2018 року ОСОБА_6 нараховано 150,00 грн., недоплата складає 186,15 грн.; за липень 2018 року нараховано 300,00 грн., недоплата складає 372,30 грн.
Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила задовольнити її вимоги.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позову, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області проведено інспекційне відвідування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 з метою здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин, нарахування та виплати заробітної плати, за результатами якого складено акт №ОМС-ДН 1216/770/АВ від 21.08.2018р. В ході проведення інспекційного відвідування було виявлено порушення вимог ч.1,2,4 ст.95 Кодексу законів про працю України та ч.1,2 ст.3 Закону України «Про оплату праці». Згідно вимог вказаних статей мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах. При цьому, вона є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.
Так, в ході проведення інспекційного відвідування 21.08.2018 року, контролюючим органом встановлено, що ФОП ОСОБА_5 здійснює підприємницьку діяльність з використанням праці найманих працівників через створені тимчасові робочі місця для проведення робіт тимчасового характеру за направленням Покровської міської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості.
Згідно наказу №1 від 15.06.2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_6 прийнято на посаду продавця продтоварів з 18.06.2018 року, повідомлення про прийняття працівника на роботу до Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області надано 15.06.2018 року, строковий трудовий договір від 18.06.2018 року.
Згідно наказу №4 від 02.07.2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_6 прийнято на посаду продавця продтоварів з 04.07.2018 року, повідомлення про прийняття працівника на роботу до Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області надано 03.07.2018 року, строковий трудовий договір від 04.07.2018 року.
Згідно наказу №9 від 02.08.2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_6 та ОСОБА_8 прийнято на посаду продавців продтоварів з 03.08.2018 року, повідомлення про прийняття працівника на роботу до Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області надано 06.08.2018 року, строковий трудовий договір від 03.08.2018 року.
До перевірки надані табеля обліку робочого часу та розрахунково-платіжні відомості за червень-липень 2018 року, звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з яких вбачається наступне.
Так, ОСОБА_6 відпрацював у червні 2018 року 15 годин, заробітна плата йому була нарахована у сумі 150,00 грн., тобто 10,00 грн. за годину роботи.
У липні 2018 року ОСОБА_6 відпрацював 30 годин, заробітна плата була нарахована позивачем у розмірі 300,00 грн., а саме 10,00 грн. за годину роботи.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» мінімальна заробітна плата у червні-липні 2018 року складала 3723,00 грн., а погодинна оплата - 22,41 грн. за годину. Таким чином, з урахуванням погодинної оплати праці у розмірі 22,41 грн. за годину за червень 2018 року ОСОБА_6 повинно бути нараховано 336,15 грн., тобто недоплата складає 186,15 грн.; за липень 2018 року повинно бути нараховано 672,30 грн., відповідно недоплата складає 372,30 грн.
Означений акт інспекційного відвідування підписано позивачем без заперечень та зауважень.
З метою усунення виявлених порушень, ФОП ОСОБА_5 видано припис №ОМС-ДН 1216/770/АВ/П від 21.08.2018 року, згідно якого встановлено строк для надання письмового повідомлення із долученням копій первинних документів про вжиті заходи щодо його виконання - до 28.08.2018 року.
УПСЗН виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ОМС-ДН 1216/770/АВ/П/МГ від 28.08.2018 року - на 04.09.2018 року, яке було отримано позивачем 29.08.2018 року.
Не погодившись з винесеною постановою, позивач оскаржила її до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.
Статтею 259 Кодексу законів про працю України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295).
Пунктом 2 Порядку №295 визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці:
- Держпраці та її територіальних органів;
- виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).
Згідно з п.19 та п.20 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР до відання виконавчих органів міських рад міст обласного значення та обєднаних територіальних громад, крім повноважень, визначених пунктом "б" частини першої цієї статті, належать:
1) здійснення на відповідних територіях контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством;
2) накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у порядку, встановленому законодавством.
Згідно ч.3 ст.18 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади можуть виступати з ініціативою щодо перевірок, організовувати їх проведення, а при здійсненні повноважень у сфері контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення проводити перевірки на підприємствах, в установах та організаціях, що не перебувають у комунальній власності, а також фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Так, згідно рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області від 28.07.2017 року №34 (23 сесія 7 скликання) з метою реалізації приписів ст.34 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР та Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 було покладено повноваження на здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення на структурний підрозділ виконавчого комітету управління праці та соціального захисту населення.
Як вбачається з матеріалів справи та згідно до Положення про Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області від 28.07.2017 року №34, УПСЗН виконкому Покровської міської ради є органом місцевого самоврядування та відповідно є структурним підрозділом виконкому Покровської міської ради.
Крім того, відповідно до п.4 Положення про Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області від 28.07.2017 року №34 визначені основні завдання відповідача, зокрема, забезпечення реалізації державної політики у сфері соціально-трудових відносин, оплати та належних умов праці, зайнятості населення та здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.
Таким чином, посилання позивача на відсутність у відповідача повноважень на проведення інспекційного відвідування та відповідно винесення постанови про накладення штрафу є безпідставним.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року №2246-VIII визначена мінімальна заробітна плата у 2018 році:
у місячному розмірі: з 1 січня - 3723 гривні;
у погодинному розмірі: з 1 січня - 22,41 гривні.
Згідно ч.1,2,3 ст.3 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці.
Мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах.
Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.
Аналогічне визначення мінімальної заробітної плати також містить ст.95 Кодексу Кодексу законів про працю України.
Крім того, частиною 5 ст.31 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР передбачено, що у разі укладення трудового договору про роботу на умовах неповного робочого часу, а також при невиконанні працівником у повному обсязі місячної (годинної) норми праці мінімальна заробітна плата виплачується пропорційно до виконаної норми праці.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 на підставі укладених трудових договорів від 18.06.2018 року та 04.07.2018 року виконував обов`язки продавця продовольчих товарів у магазині «По путі» за адресою: м.Покров, вул.Вишнева, 5.
Згідно умов укладених трудових договорів вбачається, що оплата праці ОСОБА_6 складає 3723,00 грн. на місяць(а.с.43).
При цьому, згідно розрахунково-платіжної відомості №01 за червень 2018 року ОСОБА_6 відпрацював 15 годин, заробітна плата йому була нарахована у сумі 150,00 грн., тобто з розрахунку 10,00 грн. за годину роботи.
Згідно розрахунково-платіжної відомості №02 за липень 2018 року ОСОБА_6 відпрацював 30 годин, заробітна плата йому була нарахована у сумі 300,00 грн., тобто з розрахунку 10,00 грн. за годину роботи.
Таким чином, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати та розміру погодинної оплати праці, недоплата по заробітній платі ОСОБА_6 складає за червень 2018 року - 186,15 грн. та за липень 2018 року - 372,30 грн.
Однак, позивач вказану недоплату за червень-липень 2018 року нарахувала та виплатила згідно розрахунково-платіжних відомостей №01/1 та №02/1 лише 27.08.2018 року(а.с.67-68), чим порушила обов`язок роботодавця щодо дотримання розміру мінімальної заробітної плати.
Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 визначається механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України та ст.53 Закону України «Про зайнятість населення».
Відповідно до абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1, 4 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п.1, 3 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Так, перевірка позивача, за результатами якої винесено акт відвідування №ОМС-ДН 1216/770/АВ від 21.08.2018р., була призначена та здійсненна відповідно до вимог чинного законодавства.
Встановлені в акті перевірки порушення підтверджується відповідними доказами, натомість позивачем не надано доказів та обґрунтованих пояснень щодо спростування виявлених порушень.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_5 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст.243-246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 08 квітня 2019 року.

Суддя О.В. Єфанова