Справа № 807/1966/15
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Ужгород№ 807/1966/15
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання - Міца В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" до Закарпатської митниці ДФС, Управління Державної казначейської служби України в м. Ужгороді Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 06 травня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 13 травня 2019 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" (далі - позивач, ТОВ "Голден Фрутс") звернулось до суду з позовом до Чопської митниці Міндоходів (ухвалою суду від 30.09.2015 року замінено на правонаступника - Закарпатську митницю ДФС, далі - відповідач 1, Закарпатська митниця ДФС) та Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області (ухвалою суду від 23.04.2019 року замінено на належного відповідача - Управління Державної казначейської служби України в м. Ужгороді Закарпатської області, далі - відповідач 2, УДКУ в м. Ужгороді), яким (в уточненому предметі позову) просить визнати протиправними дії Чопської митниці Міндоходів щодо надання відмови у поверненні на користь ТОВ "Голден Фрутс" надміру сплачених коштів у розмірі 53007,06 грн. та зобов`язати Закарпатську митницю ДФС скласти та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 53007,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.05.2012 року позивачем, з метою митного оформлення товарів, подано до митного органу вантажну декларацію за № 305090000/2012/006623, втім, зазначену декларацію до оформлення митним органом не прийнято та всупереч діючим нормам митного законодавства винесено Рішення про коригування митної вартості товару № 305000003/2012/100334 від 16.05.2012 року та карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 305090000/2/00084 від 16.05.2012 року. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.04.2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 року - визнано протиправними і скасовано рішення Чопської митниці від 16.05.2012 року № 305000003/2012/100334 та картки відмови у митному оформленні від 16.05.2012 року № 305090000/2/00084 та вирішено стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Голден Фрутс" надміру сплачені кошти ПДВ у розмірі 53007,96 грн., відтак позивач вважає, що надмірно сплачені платежі по податку на додану вартість підлягають поверненню, а тому звернувся із заявою про повернення надміру сплачених митних платежів, але митний орган, на думку позивача, неправомірно і безпідставно відмовив йому в поверненні коштів.

Ухвалою суду від 28.10.2015 року, за клопотанням представника позивача, провадження у справі зупинено терміном на 2 місяці, до 28.12.2015 року (а.с.40-41, Т.1).

Ухвалою суду від 12.01.2016 року поновлено провадження у адміністративній справі та призначено до судового розгляду (а.с.44, Т.1).

Ухвалою суду від 04.04.2016 року, за клопотанням представника позивача, провадження у справі зупинено терміном на 3 місяці, до 04.07.2016 року (а.с.66-67, Т.1).

Ухвалою суду від 04.08.2016 року поновлено провадження у адміністративній справі та призначено до судового розгляду (а.с.71, Т.1).

Ухвалою суду від 20.09.2016 року, за клопотанням представника відповідача 1, провадження у справі зупинено терміном на 3 місяці, до 20.12.2016 року (а.с.88-89, Т.1).

Ухвалою суду від 22.12.2016 року поновлено провадження у адміністративній справі та призначено до судового розгляду (а.с.93, Т.1).

Ухвалою суду від 13.03.2017 року, за клопотанням представника відповідача 1, провадження у справі зупинено терміном на 3 місяці, до 13.06.2017 року (а.с.111-112, Т.1).

Ухвалою суду від 19.06.2017 року поновлено провадження у адміністративній справі та призначено до судового розгляду (а.с.116, Т.1).

Ухвалою суду від 20.11.2017 року, за клопотанням представника позивача, провадження у справі зупинено терміном на 2 місяці, до 20.02.2018 року (а.с.148-149, Т.1).

Ухвалою суду від 14.03.2018 року поновлено провадження у адміністративній справі та призначено до судового розгляду (а.с.153-154, Т.1).

Ухвалою суду від 12.04.2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 807/2915/12 (а.с.207-208, Т.1).

Ухвалою суду від 13.03.2019 року поновлено провадження у адміністративній справі (після зупинення) та розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.216, Т.1).

В судове засідання представник позивача не 'явився, натомість, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач - 1 надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує проти задоволення позову у зв`язку із правомірністю оскаржених дій митниці та необґрунтованості позовних вимог, адже, відмова у поверненні сплачених до Державного бюджету коштів, яка зафіксована у листі митниці від 18.05.2015 року № 07-70-03-2-10-39/3973 були обумовлені наявністю ухвали Вищого адміністративного суду України про зупинення виконання судового рішення, на яке посилався позивач як на підставу повернення коштів. Крім того, посилання на наведену у позові суму у розмірі 53007,06 грн. матеріалами справи не підтверджується.

В судове засідання представник відповідача 1 не 'явився, натомість, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач - 2 відзив на позовну заяву не надав, не повідомив суд про причини не прибуття, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено за відсутності представників сторін на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного:

16.05.2012 року позивач, з метою митного оформлення товару (продуктів рослинного походження), подав до митного органу декларацію за № 305090000/2012/006623, розрахувавши митну вартість за першим методом (за ціною договору).

Чопською митницею прийнято рішення за № 305000003/2012/100334/2 про коригування заявленої митної вартості товарів та картку відмови у митному оформленні товару № 305090000/2/00084 від 16.05.2012 року.

На підставі рішення Чопської митниці про коригування заявленої митної вартості товарів № 305000003/2012/100334/2 від 16.05.2012 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 305090000/2/00084 від 16.05.2012 року, позивач подав до митного органу для митного оформлення товару ВМД № 305090000/2012/006623від 16.05.2012 року, у якій зазначив скореговану митну вартість товару та сплатило до державного бюджету податку на додану вартість та мита на загальну суму 53007,06 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.04.2013 року по справі № 2а-0770/2915/12 (головуючий - суддя Калинич Я.М.) визнано протиправними та скасовано Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів № 305000003/2012/100334/2 від 16.05.2012 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 305090000/2/00084 від 16.05.2012 року та зобов`язано стягнути з Державного бюджету України на користь позивача суму зайво сплаченого податку на додану вартість у розмірі 53007,06 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 року постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.04.2013 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28.02.2018 року скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.04.2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2014 року, в частині задоволеної позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України надміру сплачених за ВМД №30500000/2012/006644 від 16.05.2012 та ВМД №305090000/ від 18.05.2012 сум податку на додану вартість у розмірі 53007,06 та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції в цій частині, а в решті залишено без змін.

Підставою скасування рішення в цій частині були помилкові висновки суду першої та апеляційної інстанції щодо можливості підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів, оскільки, повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є повноваженнями митних органів та органів державного казначейства.

Також, зазначено, що здійснюючи новий розгляд справи, для правильного вирішення питання повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів декларанту, необхідно дослідити обставини ініціювання позивачем даного питання. При цьому, слід враховувати п.п 43.3 статті 43 Податкового кодексу України та пунктом першим розділу 3 зазначеного Порядку встановлено, що повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення або надмірною сплатою.

Визначений вищевказаними нормативними актами строк повернення помилково та/або надмірно сплачених сум митних платежів застосовується у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, за наслідками вирішення якого може бути заявлено вимогу про повернення надмірно сплачених митних платежів, позивач має право подати таку заяву протягом зазначеного строку з дня прийняття рішення, яким вирішено спір.

Рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким яке б гарантувало захист прав, та інтересів позивача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

У цьому випадку вимога позивача зобов`язати митний орган прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, може бути вказівкою на спосіб відновлення порушеного права який має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 року (справа № 2а-0770/2915/12, головуючий - суддя Микуляк П.П.) у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" до Чопської митниці Міндоходів, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області в частині стягнення з Державного бюджету України надміру сплачених за ВМД №30500000/2012/006644 від 16.05.2012 року та ВМД № 305090000/ від 18.05.2012 року сум податку на додану вартість у розмірі 53007,96 грн. - відмовлено з мотивів наявності в провадженні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративної справи № 807/1966/15 за позовом ТОВ "Голден Фрутс" до Чопської митниці ДФС, головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про визнання протиправними дії Чопської митниці ДФС щодо надання відмови у поверненні надміру сплачених митних платежів у розмірі 53007,06 та зобов`язати митницю саме скласти та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню ТОВ "Голден Фрутс" у розмірі 53007,06 грн.

З урахуванням наведеного, судом встановлено, що 16.05.2012 ТОВ "Голден Фрутс", з метою митного оформлення товарів, а саме "бананів зелених, врожай 2012 року, сорту Citronex" подало до митного органу вантажну митну декларацію за № 305090000/2012/006623 та інші підтверджуючі вартість товару документи, розрахувавши митну вартість за першим методом визначення митної вартості (за ціною договору) щодо товарів, які імпортуються у розмірі 158297,88 грн.

Митницею зазначену декларацію митної вартості до оформлення прийнято не було та винесено рішення про визначення митної вартості товарів, шляхом застосування 6-го резервного методу визначення митної вартості, яким встановлено митну вартість, відмінну від заявленої декларантом, а саме у розмірі 290807,24 грн., з розрахунку 1,9 USD за кг. товару, а декларанту, незважаючи на подані товаросупровідні документи, в яких було чітко зазначено ціну товару та встановлено його вартість, запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На виконання вимог митного органу, позивач подав для митного оформлення товару ВМД № 305090000/2012/006644 від 16.05.2012 року, у якій зазначив скореговану митну вартість у розмірі 290807,24 грн. та № 305090000/2012/005312 від 24.04.2012 року - митна вартість товару визначена у розмірі 244821,70 грн., у зв`язку з чим було сплачено до державного бюджету податку на додану вартість в сумі 58161,45 грн.

Як вже зазначено вище, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.04.2013 року визнано протиправними та скасовано Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів № 305000003/2012/100334/2 від 16.05.2012 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 305090000/2/00084 від 16.05.2012 року, з тих підстав, що відмова Митниці у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою другого методу носять протиправний характер, оскільки позивачем було надано всі необхідні документи для визначення ціни за основним методом. Тому підстав для витребування додаткових документів, що зроблено не у передбачений законодавством України порядок, не було.

При цьому постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.04.2013 року в частині визнання протиправним та скасування рішення Чопської митниці про визначення митної вартості товару та скасування карток відмови набрала законної сили 13.10.2014 року.

08.05.2015 року ТОВ "Голден Фрутс" подано до митниці заяву про підготовку висновку про повернення надміру сплачених митних платежів, оскільки факт такої переплати, яка сталася з вини митного органу, встановлено судовим рішенням яке набуло законної сили.

Листом Закарпатської митниці ДФС від 18.05.2015 року № 07-70-03/2/10-39/3973 позивача повідомлено про відсутність підстав для повернення вказаних у заяві коштів, оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014 року № К800/55872/14 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Чопської митниці Міндоходів та цією ухвалою зупинено виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.04.2013 року у справі № 2а-0770/2915/12 до розгляду ВАС касаційної скарги у даній справі.

Позивач, вважаючи бездіяльність Чопської митниці щодо не надання висновку про повернення надміру сплачених митних платежів протиправною та такою, що порушує його (позивача) законні права та охоронювані інтереси, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції Кодексу чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно з до п. 41.1 ст. 41 ПК України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до з п. 41.3 ст. 41 ПК України, повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Алгоритм дій платника податку та державних органів щодо відшкодування з Державного бюджету України (бюджетного відшкодування) ПДВ визначено ст.200 ПК України, а також Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим Кабінетом Міністрів України постановою від 17 січня 2011 року № 39 (далі - Порядок).

Пунктом 200.7 ст.20 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову (митну) декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової (митної) декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (п.200.10 ст.200 ПК України).

Згідно з п.200.12 ст.200 ПК України: контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог ст.ст. 73 і 83 ПК України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування ПДВ, контролюючий складає висновок про суми відшкодування ПДВ (далі - висновок), у якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету. І протягом трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової (митної) декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ, та п`яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування ПДВ, - подає такий висновок органові державної казначейської служби (пункт 7 Порядку).

За правилами п.200.13 ст.200 ПК України та пункту 9 Порядку, на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених ст.200 ПК України та Порядком, на підставі митної декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у митній декларації, у п`ятиденний термін з дня надходження від митного органу висновку. Цей порядок не передбачає бюджетне відшкодування ПДВ у спосіб судового стягнення.

Разом з тим, як підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, на момент звернення позивача із заявою про повернення надміру сплачених митних платежів, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014 року № К800/55872/14 зупинено виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.04.2013 року у справі № 2а-0770/2915/12 до розгляду Вищим адміністративним судом України касаційної скарги у даній справі, відтак, були відсутні підстави для підготовки та подання Закарпатською митницею ДФС висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів ТОВ "Голден Фрутс" до органів Державної казначейської служби України.

Отже, суд приходить до висновку про передчасність звернення позивачем з заявою від 08.05.2015 року до Закарпатської митниці ДФС для підготовки та подання висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів до органу Держказначейства.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправними дій Чопської митниці Міндоходів щодо надання відмови у поверненні на користь ТОВ "Голден Фрутс" надміру сплачених коштів у розмірі 53007,06 грн., суд зазначає, що за відсутності підстав для подання висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів до органу Держказначейства, відсутні підстави вважати відмову протиправною.

Разом з тим, на думку суду, обгрунтованими є доводи відповідача 1 щодо відсутності підстав для відшкодування ТОВ "Голден Фрутс" надміру сплачених митних платежів у розмірі 53007,06 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до ст.4 Митного кодексу України (в редакції Кодексу чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - МК України) митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення зокрема вносяться митна вартість товарів та метод її визначення.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ст.51 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон, визначається декларантом.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч.1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що відповідачем не приймалося рішення про визначення митної вартості товару по ВМД № 305090000/2012/006748 від 18.05.2012 року, а митну вартість по вказаній декларації позивач задекларував самостійно.

Самостійне декларування позивачем митної вартості підтверджується відсутністю в гр.44 ВМД посилань на митну декларацію, по якій було відмовлено у митному оформленні, та на відповідну картку відмови.

Так, у вказаній графі відсутнє посилання на документ з кодом "1300", якому відповідно до Класифікатора документів (затвердженого чинним на дату виникнення спірних правовідносин наказом Міністерства фінансів від 20.09.2012 року за № 1011) відповідає "Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів", а також документ за кодом "1703", якому відповідає "Картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення".

Зважаючи на те, що позивач раніше уже здійснював митне оформлення ідентичних товарів декларуючи митну вартість на рівні задекларованої та наявною у митного органу цінової інформації, яка вказувала, що заявлена позивачем митна вартість відповідала рівню митної вартості подібних товарів, у митного органу не виникло заперечень щодо заявленої позивачем митної вартості.

При цьому рішень щодо визначення митної вартості відповідачем по відношенню до товару, митне оформлення яких здійснювалось за ВМД № 305090000/2012/006748 від 18.05.2012 року, митним органом не виносилось.

Посилання позивача, що митне оформлення товару за вказаною декларацією здійснювалось на підставі оскарженого рішення про визначення митної вартості не відповідає дійсності, оскільки відповідно до чинного на дату виникнення спірних правовідносин Митного кодексу України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.2012 року за № 598), рішення митного органу щодо визначення митної вартості видається щодо конкретної партії товару поданої за конкретною ВМД.

Якщо ж митний орган самостійно не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант - відсутні підстави вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч положень МК України, а відтак, відсутні і підстави для визнання сплачених сум митних платежів чи їх частину помилково та/або надміру сплаченими.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 25.11.2014 року по справі № 21-338а-14.

Оскільки відповідачем 1, за результатами розгляду заяви позивача встановлено відсутність підстав для повернення коштів, то й обов`язку складання такого висновку не виникало, відтак, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача 1 підготувати та направити для виконання Висновку про повернення надмірно/помилково сплачених митних платежів на користь позивача - задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства та з огляду на положення ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а тому, в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 139 КАС України та в зв`язку з відсутністю судових витрат відповідача, судові витрати у справі не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 19, 72, 77, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Фрутс" (Закарпатська область, м. Свалява, вул. Робітнича, 2а, ) до Закарпатської митниці ДФС (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, ), Управління Державної казначейської служби України в м. Ужгороді Закарпатської області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті