Справа № 822/1313/18
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1313/18
РІШЕННЯ

іменем України

06 травня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з адміністративним позовом до Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця;

- зобов`язати Кам`янець-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області надати довідки про складові заробітної плати державного службовця, форми яких затверджені постановою Правління Пенсійного фонду України "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" від 17.01.2017 року № 1-3 та призначити ОСОБА_1 з 14.02.2018 року пенсію державного службовця відповідно до частини 7 статті 37 Закону України "Про державну службу" в розмірі 60 відсотків від заробітку відповідно до виданих довідок;

- зобов`язати Кам`янець-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з 14.02.2018 року здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до частини 7 статті 37 Закону України "Про державну службу" в розмірі 60 відсотків від заробітку відповідно до виданих довідок.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0842859 від 24.10.2016 року, Кам`янець-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначило їй пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності.

Наказом №78-ос від 15.11.2016 року позивача звільнено з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.

14.02.2018 року позивач звернулася до Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності, як інваліда 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до вимог статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII.

Відповідач листом №2474/04 від 19.02.2018 року відмовив позивачу у призначенні пенсії державного службовця, мотивуючи тим, що позивач не відноситься до категорій осіб визначених пунктами 10,12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ від 10.12.2015 року, який набрав чинності 01.05.2016 року. Позивачу роз`яснено, що право на призначення пенсії у відповідності до статті 37 Закону України "Про державну службу" N 3723-XII від 16.12.1993 року вона набуде при досягненні віку 60 років.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, та вважаючи її протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.03.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.03.2018 року вирішено зупинити провадження у адміністративній справі № 822/1313/18 за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № Пз/9901/23/18 (822/524/18).

Від відповідача 16.04.2018 року надійшов відзив, в якому він вказує, що позивач з 24.10.2016 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" оскільки стаття 37 Закону України "Про державну службу" N 3723-XII пов`язує право на отримання пенсії державного службовця з досягненням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і не передбачає пільг щодо зменшення пенсійного віку для призначення даного виду пенсії.

Відтак відповідач вважає, що позивач набуде право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII при досягненні пенсійного віку, а саме 60 років. Відповідач також зазначає, що оскільки позивач не досягла пенсійного віку, відповідно відсутні підстави для видачі довідок про складові заробітної плати державного службовця.

Одночасно із відзивом представник відповідача також подав до суду клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) осіб. Представник жодним чином не обгрунтував своє клопотання.

Згідно із частиною 6 статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи вищевказане суд вважає, що у задоволенні клопотання щодо проведення розгляду справи за участі сторін необхідно відмовити та розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.05.2018 року вирішено провадження у адміністративній справі № 822/1313/18 поновити.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.05.2018 року залучено до участі в розгляді справи № 822/1313/18, в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.05.2018 року, у зв`язку із відкриттям Великою палатою Верховного Суду апеляційного провадження у зразковій справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18), вирішено зупинити провадження у адміністративній справі № 822/1313/18, до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № Пз/9901/23/18 (822/524/18).

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року вирішено поновити провадження у справі № 822/1313/18 за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, у зв`язку із набранням законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/23/18 (822/524/18).

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі письмові докази, оцінивши їх у взаємозв`язку та сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу з 24.10.2016 року встановлено 2-гу групу інвалідності, що підтверджується копією виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0842859 від 24.10.2016 року, що додана до матеріалів справи та з 24.10.2016 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до наказу №78-ос від 15.11.2016 року позивача звільнено із посади головного спеціаліста відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 .

14.02.2018 року позивач звернулась до Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності, як інваліда 2-ї групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця у відповідності до вимог статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року.

Листом від 19.02.2018 року №2474/04 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії державного службовця, оскільки відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року, який набув чинності 01.05.2016 року, на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року мають право:

- особи, які станом на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року та актами Kабінету Міністрів України;

- особи, які на день набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року та актами Kабінету Mіністрів України.

При цьому відповідач зазначив, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року виникає у жінок за наявності страхового стажу 30 років, з урахуванням вищезазначеного стажу державної служби, якщо до набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року не призначалася пенсія, та досягненням пенсійного віку, встановленого статтею 26 до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Враховуючи зазначене, позивачу роз`яснено, що право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" "889-VІІІ від 10.12.2015 року вона набуде при досягненні віку 60 років.

Листом від 28.02.2018 року №2812/08 відповідач повідомив позивача про те, що так як позивач не досягла пенсійного віку встановленого статтею 26 до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відсутні підстави для видачі довідок про складові заробітної плати державного службовця, форми яких затверджені постановою правління Пенсійного фонду України "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" від 17.01.2017 року № 1-3.

З такою позицією відповідача позивач не погодилась, вважає таку відмову протиправною, а тому звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон України №889-VІІІ).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №889-VІІІ з 01.05.2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-XII крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII (далі - Закон України № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, за приписами частини 9 статті 37 Закону України № 3723-XII, пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Частиною 10 статті 37 Закону України № 3723-XII встановлено, що якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі.

Відповідно до частини 12 статті 37 Закону України № 3723-XII, якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі.

Враховуючи зазначені правові норми Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року, суд зазначає, що призначення пенсії по інвалідності згідно із статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року, можливо за умови, що така особа на день набрання чинності цим Законом (01.05.2016 року) займала посаду державної служби та за наявності в особи станом на 01.05.2016 року (дату набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII від 10.12.2015 року) певного стажу державної служби, а саме не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України № 3723-XII.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 13 лютого 2019 року № 822/524/18.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач станом на 01.05.2016 року, тобто на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII від 10.12.2015 року, займала посаду головного спеціаліста відділу платежів до пенсійної системи в Кам`янець-Подільському об`єднаному управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 .

Щодо стажу державної служби позивача станом на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, суд зазначає наступне.

Згідно із записами трудової книжки позивач 12.10.2005 року призначена за конкурсом на посаду спеціаліста 1-ї категорії відділу з виплати пенсії управління Пенсійного фонду України в Кам`янець-Подільському районі та прийняла присягу державного службовця. 19.02.2009 року позивач звільнена з займаної посади державного службовця.

В подальшому позивач 23.09.2009 року призначена на посаду головного спеціаліста відділу обліку надходження платежів управління Пенсійного фонду в Кам`янець-Подільському районі, як така, що успішно пройшла конкурс та до 15.11.2016 року позивач працювала на посадах державної служби.

15.11.2016 року позивач звільнена із посади головного спеціаліста відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Відповідно стаж роботи позивача на посадах державної служби у період з 12.10.2005 року по 19.02.2009 року становить 03 роки 04 місяці 08 днів та у період роботи з 23.09.2009 року по 15.11.2016 року (дату звільнення позивача з державної служби) становить 07 років 01 місяць 23 дні.

Таким чином загальний стаж державної служби позивача на дату звільнення із роботи в Кам`янець-Подільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області складає 10 років 06 місяців 01 день.

При цьому стаж державної служби позивача станом на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII становить 09 років 11 місяців 17 днів, що підтверджується копією трудової книжки.

Оскільки однією із підстав призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 року, визначених пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року є наявність в особи станом на 01.05.2016 року не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців та беручи до уваги, що стаж державної служби позивача станом на 01.05.2016 року становить 09 років 11 місяців 17 днів, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для призначення позивачу пенсії по інвалідності згідно зі статтею 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 року.

Відповідач відмовляючи позивачу у призначенні пенсії державного службовця діяв правомірно та в межах чинного законодавства, оскільки в обгрунтування відмови посилався також і на пункти 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року.

Суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача надати довідки про складові заробітної плати державного службовця, форми яких затверджені постановою Правління Пенсійного фонду України "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" від 17.01.2017 року № 1-3 також необхідно відмовити, оскільки вона пов`язана з вимогою позивача щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем спростовано, а позивачем не підтверджено правомірність заявлених позовних вимог, тому, в їх задоволенні слід відмовити.

У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору та відмовою у задоволенні позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Кам`янець-Подільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (вул. Огієнка, 10,Кам''Янець-Подільський,Хмельницька область,32300 , код ЄДРПОУ - 37863929) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.К. Блонський