Справа № 1.380.2019.002244
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002244
У Х В А Л А
про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
10 травня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду О.П. Хома, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії відповідача, оформлене протоколом від 29.11.2018 №175 про зняття позивача та членів його сім`ї дружину ОСОБА_2 , сина ОСОБА_3 , дочку ОСОБА_4 з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м. Стрий;

- зобов`язати відповідача поновити позивача та членів його сім`ї дружину ОСОБА_2 , сина ОСОБА_3 , дочку ОСОБА_4 на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов в м. Стрий в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 29.11.2018 із збереженням часу перебування на обліку.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у статті 19 КАС України термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, іншим суб`єктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Слід зазначити, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника.

Саме таку правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 справа №826/14433/16, від 17.04.2018 справа № 815/6956/15, від 29.05.2018 справа №826/19487/14 та від 06.06.2018 справа №804/3509/17.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем у відставці та пенсіонером Міністерства оборони України, що підтверджується посвідченням від 26.11.2018 серія « НОМЕР_2 та пенсійним посвідченням від 08.01.2019 № НОМЕР_3 серія «ААК» № НОМЕР_4 .

Відповідно до витягу з наказу командира повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Міністерства оборони України від 14.11.2018 №73 капітана ОСОБА_1 , оперативного чергового командувача пункту зенітного ракетного полку, на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за підпунктом «к».

Як видно із матеріалів справи, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачем права на житло.

Тобто, позов ОСОБА_1 стосується поновлення права позивача у сфері житлових відносин, порушених відповідачем у зв`язку із припиненням військової служби.

Критеріями відмежування справ цивільної (господарської) юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Даний спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин щодо порушень з боку органів державної влади, а виключно спрямований на захист приватноправового інтересу позивача. Отже, в даній справі існує спір про право цивільне, що виключає можливість її розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Статтею 19 ЦПК України визначено справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. Згідно до частини першої цієї статті суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи те, що спірні правовідносини пов`язані із захистом порушених житлових прав позивача, цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися відповідним місцевим судом в порядку цивільного судочинства.

Відповідні висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 справа № 522/16204/15-а, від 17.04.2018 справа № 2-а/87/11, від 20.09.2018 справа № 815/2551/15.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Оскільки позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для його повернення.

Керуючись ст.ст. 169, 170, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в :
Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства, з урахуванням правил територіальної підсудності.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.П. Хома