Справа № 160/7416/18
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2019 року
Справа № 160/7416/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді
за участі секретаря судового засідання
представників позивача представника відповідача
Чорний Г.І., Гришанков В.Л. Полішко І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Державного професійно-технічного навчального закладу "Кам`янський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправною відповідь та зобов'язання вчинити певні дії
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного професійно-технічного навчального закладу "Кам`янський центр підготовки та перепідготовки кадрів будівництва та автотранспорту" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнень позивач просить:
визнати протиправною відповідь відповідача від 22.05.2018 року щодо відмови в отриманні дозволу на розроблення документації земельної ділянки загальною площею 53,5000га (рілля), кадастровий номер НОМЕР_1 в натурі (на місцевості), яка розташована на території Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, та перебуває у постійному користуванні СПТУ-80;
зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою-технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки загальною площею 53,5000га (рілля) в натурі (на місцевості), яка розташована на території Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23.03.2018 року він звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації земельної ділянки загальною площею 53,5000га (рілля), кадастровий номер НОМЕР_1 в натурі (на місцевості), яка розташована на території Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, та перебуває у постійному користуванні СПТУ-80. Проте, листом від 22.05.2018 року за вих.№Б-2684/0-2600/0/20-18 ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області відмовило в задоволенні означеного клопотання у зв'язку з поданням неповного пакету документів. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом порушених прав.
Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в якому останній зазначив, що відмова у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення документації земельної ділянки загальною площею 53,5000га (рілля), кадастровий номер НОМЕР_1 в натурі (на місцевості), яка розташована на території Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, та перебуває у постійному користуванні СПТУ-80 є обгрунтованою. Так, при поданні даного клопотання позивачем не було надано засвідченої належним чином копії державного акту на право постійного користування вказаною земельною ділянкою, а також не зазначено цільове призначення цієї ділянки. Крім того, у зв`язку з реорганізацією СПТУ-80 в Державний професійно-технічний навчальний заклад "Дніпродзержинський центр підготовки та перепідготовки кадрів будівництва та автотранспорту" та в подальшому зміна назви останнього на Державний професійно-технічний навчальний заклад "Кам`янський центр підготовки та перепідготовки кадрів будівництва та автотранспорту" позивачем не надані відповідні документи щодо правонаступництва. Таким чином, відповідачем дотримані вимоги чинного законодавства щодо розгляду вказаного клопотання та надання вчасної відповіді на нього.
Представники позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримали та просили задовольнити його.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.03.2018 року Державний професійно-технічний навчальний заклад "Кам`янський центр підготовки та перепідготовки кадрів будівництва та автотранспорту" звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у постійне користування загальною (орієнтовною) площею 53,5 га на території Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області із зазначенням цільового призначення – навчальні заклади.
Листом від 22.05.2018 року за вих.№Б-2684/0-2600/0/20-18 відповідач повідомив про наявність підстав щодо відмови у задоволенні вказаного клопотання. Так, відповідач зазначив, що позивачем всупереч вимогам ст.23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року №561-ХІІ, чинного до 31.12.2001 року не було надано засвідченої належним чином копії державного акту на право постійного користування вказаною земельною ділянкою. Крім того, у клопотанні не зазначено цільове призначення земельної ділянки у відповідності до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548. Також, у зв`язку з реорганізацією СПТУ-80 в Державний професійно-технічний навчальний заклад "Дніпродзержинський центр підготовки та перепідготовки кадрів будівництва та автотранспорту" та в подальшому зміна назви останнього на Державний професійно-технічний навчальний заклад "Кам`янський центр підготовки та перепідготовки кадрів будівництва та автотранспорту" позивачем не надані відповідні правоустановлюючі документи. У вказаному листі також відповідач зазначив, що до клопотання не додані графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.
Позивач, вважаючи зазначену відмову протиправною, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.
Відповідно до статей 4,5 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель; земельне законодавство базується на принципі забезпечення гарантій прав на землю.
Частинами 1,2 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей..
До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).
Згідно ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Таким чином, органом, уповноваженим державою здійснювати дані функції є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке є територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин -Держгеокадастру України.
Відповідно до приписів ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, заклади освіти незалежно від форми власності.
Так, згідно ч.1 ст.123 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення, а також додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно ч.3 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до вимог ст.125-126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення виконавчого комітету Верхньодніпровської районної Ради народних депутатів №111 від 29.11.1994 була надана згода на надання земельної ділянки СПТУ №80 для ведення учбового господарства за рахунок земель запасу Бородаївської сільської Ради загальною площею 53,5 га, з якої 53,5 га - рілля.
Згідно довідки від 05.12.2017 року №32-4-0.20-561/103-17 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) станом на 01.01.2016, виданої відділом у Верхньодніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності загальною площею 53,5000 га (рілля), кадастровий номер НОМЕР_1, розташована на території Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, перебуває у постійному користуванні СПТУ-80.
Крім того, право постійного користування вказаною земельною ділянкою підтверджується державним актом на право постійного користування землею №569 від 19.08.1992 року.
При цьому, відповідно до ч.1,3 ст.23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 №561-XII, в редакції чинній до 31.12.2001 року, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.
Постановою Верховної Ради України від 13.03.1992 року №2201-XII, що була чинна до 07.01.2014 року, затверджено форму державного акту на право постійного користування землею.
Однак, позивачем не було додано до клопотання про надання дозволу на розроблення документації земельної ділянки належним чином засвідченої копії державного акту на право постійного користування вищезазначеною ділянкою.
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.1 наказу Міністерства освіти і науки України від 06.02.2009 року №70 було припинено юридичну особу - професійно-технічне училище №80 м.Верхньодніпровська шляхом приєднання до державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпродзержинський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту» Дніпропетровської області.
Пунктом 2 цього наказу встановлено, що державний професійно-технічного навчального закладу «Дніпродзержинський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту» є правонаступником професійно-технічного училища №80 м.Верхньодніпровська.
При цьому, позивачем не надано жодних правовстановлюючих документів, зокрема, щодо переходу права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 53,5000 га (рілля), кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яка перебувала у постійному користуванні СПТУ-80 до іншої юридичної особи.
Щодо зазначення цільового призначення земельної ділянки суд зазначає наступне.
Відповідно до листа від 22.05.2018 року за вих.№Б-2684/0-2600/0/20-18 щодо відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення документації земельної ділянки позивачу було запропоновано зазначити цільове призначення земельної ділянки згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548.
Так, згідно секції А розділу 01 підрозділу 01.09 вказаної Класифікації визначено наступне цільове призначення землі сільськогосподарського призначення , а саме:- землі сільськогосподарського призначення (землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей; землі, надані для діяльності у сфері надання послуг у сільському господарстві, та інше)
01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва
01.02 Для ведення фермерського господарства
01.03 Для ведення особистого селянського господарства
01.04 Для ведення підсобного сільського господарства
01.05 Для індивідуального садівництва
01.06 Для колективного садівництва
01.07 Для городництва
01.08 Для сінокосіння і випасання худоби
01.09 Для дослідних і навчальних цілей
01.10. Для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства
01.11 Для надання послуг у сільському господарстві
01.12 Для розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції
01.13 Для іншого сільськогосподарського призначення
01.14 Для цілей підрозділів 01.01-01.13 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду
Таким чином, з даного переліку вбачається, що цільове призначення земельної ділянки, зазначеної у клопотанні позивача, а саме «навчальні заклади» не відповідає вимогам Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548.
Проте, суд зазначає, що позивачем використано інформацію щодо цільового призначення - Навчальні заклади (шифр рядка - 12 (1.2.2) з Довідки від 05.12.2017 року за №32-4-0-20-561/103-17, отриманої від відділу у Верхньодніпровському районі Голвного Укправління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, а тому таке використання є правомірним.
Також за наданими графічних матеріалів не є зрозумілим конкретне місцезнаходження запитуваної земельної ділянки.
Позивач надав під час судового розгляду викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) (дата формування 06.06.2018 року).
При цьому, суд звертає увагу на те, що надане викопіювання не конкретизоване, не містить кадастрового номеру земельної ділянки, розмір земельної ділянки не зазначено, що унеможливлює, насамперед, встановлення місця розташування земельної ділянки та перевірку відповідності її місця розташування вимогам законів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст.243-246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01 квітня 2019 року.

Суддя

О.В. Єфанова