Справа № 460/581/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2019 року м. Рівне №460/581/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні (без виклику сторін) адміністративну справу за позовом:

Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного
доОСОБА_2
про стягнення витрат, -
В С Т А Н О В И В:

14.03.2019 Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат у розмірі 331465,21 грн.

Ухвалою суду від 15.03.2019 відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 11.04.2019 без виклику сторін.

Ухвалою від 11.04.2019 відкладено судовий розгляд по суті у справі №4660/581/19 на 25.04.2019 без виклику сторін, у зв'язку з тим, що на адресу суду повернувся конверт, направлений з процесуальними документами відповідачу.

Справу судом розглянуто 25.04.2019, позаяк з урахуванням вимог частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач вважається належним чином повідомленим про судові засідання.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем було подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв'язку з небажанням продовжувати навчання, відтак, відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати на його утримання у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Вказує, що відповідачем було сплачено частково заборгованість у розмірі 3106,03грн, однак заборгованість у розмірі 331465,21 грн до теперішнього часу відповідачем у добровільному порядку не відшкодована, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Відповідач правом на подання відзиву передбаченим статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України не скористався, свою думку стосовно позову не висловив.

Дослідженням письмових доказів суд встановив наступне.

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №45-КС від 21.08.2015 ОСОБА_2 було зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (а.с.12).

31 серпня 2015 року наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №204 від 31.08.2015 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення - з сніданку 31.08.2015 (а.с.13).

Між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та солдатом ОСОБА_2 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до якого відповідач зобов'язувався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів та добровільно відшкодувати витрати пов'язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість (а.с.14).

20.09.2018 курсантом ОСОБА_2 було подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у зв'язку із небажанням продовжувати навчання (а.с.15).

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №145-КС від 20.11.2018 по особовому складу із солдатом ОСОБА_2 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів та звільнено з військової служби у запас (а.с.10) .

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №303 від 20.11.2018 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та знято з усіх видів забезпечення, зобов'язано відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням в Національній академії в сумі 334571,24 грн (а.с.11).

20 листопада 2018 року Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного було складено та вручено ОСОБА_2 довідку-розрахунок №1277 про відшкодування витрат пов'язаних з його утриманням в Національній академії в сумі 334571,24грн, що підтверджується підписом відповідача та відміткою в зазначеному розрахунку - згідний (а.с.16).

За зазначеною довідкою-розрахунком забезпечення ОСОБА_2 складає: грошове забезпечення 286872,82 грн., продовольче 34507,92 грн., медичне забезпечення 50,80 грн., споживчі комунальні послуги та енергоносії 13139,70 грн. Вказані суми підтверджені долученими розрахунками та довідками (а.с.18-23).

Довідкою Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 25 лютого 2019 року №49, 26 листопада 2018 ОСОБА_2 було добровільно відшкодовано витрати пов'язані з його утриманням у розмірі 3106,03грн. У цій довідці вказано, що станом на 25 лютого 2019 за ОСОБА_2 рахується заборгованість в розмірі 331465,21грн (а.с.24).

У зв'язку з відмовою відповідача у добровільному порядку сплатити відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Що стосується норм процесуального права, то Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб'єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов'язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме така правова позиція висловлена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З врахування позиції Верховного Суду, дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Що стосується норм матеріального права, то відповідно до статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" №1934-XII від 06.12.1991, - організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з'єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Згідно з частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", з, "и" пункту 1 частини п'ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктами 3-4 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв'язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" від 16.07.2007 №419/831/240/605/ 537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість.

Відповідно до п.1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, курсант ОСОБА_2 зобов'язаний відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Як було встановлено судом, утримання відповідача у Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснювалось шляхом здійснення грошового та продовольчого забезпечення.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

В ході розгляду справи судом встановлено, що згідно з довідкою-розрахунком Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати на утримання відповідача становлять: пов'язані з грошовим забезпеченням 286872,82 грн., продовольчим 34507,92 грн., медичним забезпечення 50,80 грн., споживчими комунальними послугами та енергоносіїв 13139,70 грн. Загальна сума витрат на утримання відповідача становить 334571,24 грн.

Як було встановлено, 26 листопада 2018 ОСОБА_2 добровільно відшкодував витрати пов'язані з його утриманням у розмірі 3106,03грн. У цій довідці вказано, що станом на 25 лютого 2019 за ОСОБА_2 рахується заборгованість в розмірі 331465,21грн.

Суд наголошує, що курсанти, які навчаються в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними). Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував, що є підставою для задоволення позову повністю.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Станом на час розгляду справи, відповідач не надав доказів про відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням у навчальному закладі.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов'язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для стягнення судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (вул.Героїв Майдану, 32, м.Львів, 79012, ) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення витрат - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати пов'язані з його утриманням у закладі вищої освіти у розмірі 331465 (триста тридцять одна тисяча чотириста шістдесят п'ять) гривень 21 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 25 квітня 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.