Справа № 560/599/19
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/599/19
РІШЕННЯ

іменем України

14 травня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання незаконною та скасування вимоги №Ф-45771-17 від 07 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області в якому просить визнати незаконним та скасувати вимогу №Ф-45771-17 від 07 лютого 2019 року Головного управління державної фіскальної служби у Хмельницької області до ОСОБА_1 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 4095 грн 02 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в органі державної фіскальної служби як фізична особа - підприємець і зареєстрований як платник єдиного податку за Формою - 3. Позивач зазначає, що діяльність експерта підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 ПК України, лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.

Також позивач посилається на позицію Вищого адміністративного суду України викладену в ухвалі від 21.01.2016 у справі №К/800/44702/14.

Позивач вважає винесену Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області податкову вимоги №Ф-45771-17 від 07 лютого 2019 року протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.03.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача на адресу суду 12.04.2019 надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що в реєстраційних даних інформаційної системи "Податковий блок" ОСОБА_1 встановлено ознаку незалежної професійної діяльності (судовий експерт). Зазначає, що фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт згідно з додатком 5 до Порядку №435.

Згідно облікових даних інформаційної системи органів державної фіскальної служби, загальна сума заборгованості позивача, станом на 31.01.2019, становить 4095,02 грн. На підставі цих даних ГУ ДФС у Хмельницькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від №Ф-45771-17 від 07 лютого 2019 згідно вимог чинного законодавства.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що позивач 01.09.2017 зареєстрований як фізична особа-підприємець, має наступні види діяльності: - 68.31 Агенства нерухомості, 69.10 Діяльність у сфері права, 71.12. Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність та перебуває на спрощеній системі оподаткування як платник 3-ї групи.

Згідно свідоцтва №1566 від 23.03.2012, виданого Центральною експертно-кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України, позивач є судовим експертом.

Контролюючим органом надіслано позивачу листа від 03.08.2018 №5537/10/22-25-08-01/015, в якому останнім запропоновано ОСОБА_1 подати пакет документів для взяття на облік, як платника податків - фізичну особу, яка провадить незалежну професійну діяльність, в т.ч. заяву за формою 1-ЄСВ.

Проте позивачем не подано до контролюючого органу жодної заяви та пакету документів про взяття на облік, як платника податків - фізичну особу, яка провадить незалежну професійну діяльність в т.ч. заяву за формою 1-ЄСВ.

Відповідач вказує у відзиві, що в реєстраційних даних інформаційної системи "Податковий блок" позивачу встановлено ознаку незалежної професійної діяльності (судовий експерт).

Внаслідок чого ГУ ДФС у Хмельницькій області сформовано податкову вимогу №Ф-45771-17 від 07.02.2019 про сплату боргу (недоїмки), згідно якої загальна сума боргу платника єдиного внеску ОСОБА_1 станом на 31 січня 2019 року становить 4095,02 грн.

Не погоджуючись з винесеною вимогою, позивач вважає її такою, що винесена без наявних на те правових підстав, а тому просить її скасувати в зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до абзацу 3 статті 10 Закону України "Про судову експертизу" №4038-XII до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) визначено, що платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Отже, судово-експертна діяльність є юридичною практикою та незалежною професійною діяльністю судових експертів, які не є працівниками державних спеціалізованих установ та здійснюють свою діяльність за певним видом експертної спеціальності на підставі свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта.

Таким чином, позивач здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, і незалежну професійну діяльність як судовий експерт.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом №2464-VI.

Згідно частини 1 статті 2 Закону №2464-VI, його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У відповідності до пункту 10 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI, страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з пунктів 4-5 частини 1 статті 4 Закону №2464-VІ, визначено, що платниками єдиного внеску є: - фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; - особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24 листопада 2014 року №1162, платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону №2464, подають заяву за формою №1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності.

Таким чином, платниками єдиного внеску є як фізичні особи - підприємці, так і особи, які провадять незалежну професійну діяльність.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №2464-VІ облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно частини 4 пункту 6.7 Розділу VI Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 1588, якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

Контролюючим органом в реєстраційних даних інформаційної системи "Податковий блок" ОСОБА_1 встановлено ознаку незалежної професійної діяльності (судовий експерт).

Враховуючи пункт 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VІ, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VІ, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VІ передбачено, що мінімальний страховий внесок - це сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Стаття 8 Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік" визначає мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 3723 грн.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України №2464-VI, єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Враховуючи наведені вище норми, мінімальний розмір єдиного внеску в місяць з мінімальної заробітної плати в 2018 році становив 819,06 грн. (3723 х 22%).

В матеріалах справи містяться надані позивачем докази сплати єдиного внеску в період з І по ІV квартали 2018 року (ЄСВ для ФОП) щоквартально в розмірі 820 грн за кожний місяць.

Суд зазначає, що позивач сплачував єдиний внесок лише як фізична особа-підприємець, зокрема як платник, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону №2464-VІ. Однак, єдиний внесок ним як особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність згідно пункту 5 частини 1 статті 4 Закону №2464-VІ, ним не сплачувався.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 6 Закону №2464-VІ платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 19 розділу IV Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015 року (далі - Порядок №435) (в редакції від 07.09.2016), особи, які провадять незалежну професійну діяльність, отримують дохід від цієї діяльності та одночасно є ФО - підприємцями, крім осіб, зазначених у пункті 3 розділу III цього Порядку, формують та подають до органів доходів і зборів окремі Звіти відповідно до виду діяльності та обраної системи оподаткування.

Згідно з пунктом 16 розділу IV Порядку № 435 (в редакції, з 15.05.2018) ФО - підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі Звіти (додаток 5)

Враховуючи наведене, незалежна професійна діяльність може здійснюватись особою лише у випадку, якщо вона не зареєстрована як фізична особа-підприємець. Закон №2464-VІ чітко визначає платниками єдиного внеску і фізичних осіб - підприємців, і осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а Порядок № 435 вказує, що ФО - підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі Звіти.

Отже, законодавство не передбачає, що якщо особа є платником єдиного внеску відповідно до ст. 4 Закону №2464-VІ за кількома підставами, вона сплачує такий внесок лише за однією з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку № 435 звіт формується на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частини 4 статті 5 Закону №2464-VІ обов`язки платників єдиного внеску виникають: - у осіб, зазначених в абзацах другому, третьому, п`ятому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - з дня їх державної реєстрації відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"; - у осіб, зазначених в абзацах четвертому, шостому та сьомому пункту 1, пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - з початку провадження відповідної діяльності.

А тому, звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивачем як платником, який здійснює незалежну професійну діяльність, не подавались, а відповідно, єдиний внесок з провадженням такої діяльності, всупереч Закону №2464-VІ, не сплачувався.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI недоїмкою є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 3 статті 25 Закону №2464-VІ визначено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Нарахування позивачу єдиного внеску за ознакою - незалежна професійна діяльність контролюючим органом було визначено за ІІІ квартал 2018 року 19.10.2018 в сумі - 1638,12 грн., за ІV квартал 19.01.2019 - 2457,18 грн.

Станом на 31.01.2019 загальна сума боргу з врахуванням наявної переплати в розмірі 0,46 грн становить 4095,02 грн.

На підставі наведеного у позивача утворилась заборгованість 4095,02 грн, а ГУ ДФС у Хмельницькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2019 № Ф-45771-17.

Суд звертає увагу позивача, що контролюючим органом складено вимогу про сплату боргу у відповідності до чинного законодавства, при цьому контролюючий орган проводив нарахування єдиного внеску за ознакою "незалежна професійна діяльність" у розмірі мінімального страхового внеску на місяць у розмірі 819,06 грн, що відповідає вимогам Закону № 2464-VI.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 8 Закону №2464-VІ єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Також, єдиний внесок не є податком, згідно зі статтями 9-10 ПК України, а тому твердження позивача про те, що діяльність судового експерта підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, а доходи, отримані від здійснення такої діяльності підлягають оподаткування згідно статті 178 ПК України лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець, відповідно до вимог законодавства на що останній посилається відповідно до ухвали ВАС України від 21 січня 2016 року по справі К/800/44702/14, є на думку суду безпідставними, оскільки стосуються відносин оподаткування, а не спірних правовідносин, щодо єдиного внеску.

Згідно зі статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Згідно з частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем доведена правомірність своїх дій, який діяв у спосіб визначений законом та у межах наданих законом повноважень, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - відсутні.

На підставі ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, судові витрати не стягуються..

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДФС у Хмельницькій області про сплату недоїмки № Ф-45771-17 від 07.02.2019 в сумі 4095,02 грн - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , ідентифікаційний код - 39492190)

Головуючий суддя О.П. Шевчук