Справа № 280/529/19
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 квітня 2019 року 12:14Справа № 280/529/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О. та представників

позивача: Комаренка О.Г.

відповідача: Вірченко Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.02.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунального підприємства «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 24.01.2019 №.

Ухвалою суду від 08.02.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №280/529/19 та призначено підготовче засідання на 27.02.2019.

Ухвалою суду від 27.02.2019, за клопотанням представників сторін, продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання до 23.04.2019.

Протокольною ухвалою суду від 23.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в цей же день.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення на підставі висновків акту перевірки від 29.12.2018 №809/08-01-14-11/24908307, якою встановлено заниження позивачем розміру плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) у сумі 493 683,67 грн. внаслідок надання в оренду земельних ділянок, на які розповсюджується пільги з земельного податку. Зазначає, що жодна з вказаних в акті перевірки будівель, споруд, земельних ділянок в оренду не передавалась, тому позивач не зобов`язаний сплачувати земельний податок на загальних підставах. Крім того, наполягає на необґрунтованості розрахунку податку. Посилаючись на норми Податкового кодексу України, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 21.02.2019 №7209), в якому зазначив про наявність підстав для донарахування земельного податку з юридичних осіб; підтримав висновки акта перевірки та просив відмовити у задоволенні позову.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

У судовому засіданні 23.04.2019 на підставі ст. 250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» () зареєстроване в якості юридичної особи.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради позивачу у постійне користування для функціонування парку надано 54,6961 гектарів землі по вул. Глісерній, м. Запоріжжя, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею від 17.09.1998 за №І - ЗП №002694 .

На підставі наказу від 05.12.2018 №4114, виданого Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, відповідачем проведено позапланову невиїзну перевірку Комунального підприємства «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» з питань дотримання вимог податкового законодавства з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015, 2016, 2017, 2018 роки, за результатами якої складено акт від 29.12.2018 №809/08-01-14-11/24908307.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287, п. 284.3 ст. 284 Податкового кодексу України в частині заниження розміру плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності), що підлягає сплаті до бюджету у сумі 493 683,67 грн., в тому числі за: 2015 рік - 17 536,14 грн., 2016 рік - 157 058,01 грн., 2017 рік - 166 481,49 грн., 2018 рік - 152 608,03 грн.

Висновки акта перевірки ґрунтуються на тому, що на земельній ділянці, яка належить позивачу та на яку розповсюджуються пільги з земельного податку, розташовано нерухоме майно загальною площею 7665,4 м2, яке належить ТОВ «Бегон-Компані», ПМПФ «Вавілон», ТОВ «Запорізький Дубовий Гай». Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за даними підприємствами земельні ділянки не зареєстровані, що свідчить про надання Комунальним підприємством «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» земельних ділянок в оренду.

На підставі акта перевірки від 29.12.2018 №809/08-01-14-11/24908307 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 24.01.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичних осіб на суму 617 104,59 грн., в тому числі 493 683,67 грн. - за податковим зобов`язанням та 123 420,92 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з такими висновками контролюючого органу, Комунальне підприємство «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» звернулось до суду з даним позовом із вимогою про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення від 24.01.2019 №.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає з 01.01.2011 Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пп. 14.1.72 п.14.1 ст. 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

У відповідності до п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку (плати за землю) є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно п. 270.1 ст. 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно п. 271.1 ст. 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (пп. 271.1.1); площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено (пп. 271.1.2).

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2011 року №1386, якою встановлено, що Держгеокадастр та Мін`юст подають щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та єдиного податку, в тому числі:

- Держгеокадастр - про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також, про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача;

- Мін`юст - про землевласників або землекористувачів, зокрема, про найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача (у разі наявності такої інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), назву, номер та дату правовстановлюючого документа, кадастровий номер земельної ділянки, площу відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дату державної реєстрації речового права, цільове призначення, місцезнаходження земельної ділянки (у разі наявності такої інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), розмір частки у праві спільної власності на земельну ділянку (у разі коли майно належить на праві спільної часткової власності), а також про об`єкти незавершеного будівництва.

Згідно п. 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Абзацом першим пункту 284.1 статті 284 ПК України визначено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Відповідно до пп. «а» п. 2.5. Положення про податок на майно, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 №6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)» пільги щодо сплати земельного податку для юридичних осіб встановлюються відповідно до ст. 282 Податкового кодексу України, крім того звільняються від сплати податку: заповідники, у тому числі історико-культурні, національні природні парки, заказники (крім мисливських), парки державної та комунальної власності, регіональні ландшафтні парки, ботанічні сади, дендрологічні і зоологічні парки, пам`ятки природи, заповідні урочища та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва.

Комунальне підприємство «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай», як парк комунальної власності, протягом 2015-2018 років користувалося пільгою щодо сплати земельного податку.

Разом з цим, відповідно до приписів п. 284.3 ст. 283 ПК України, якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки та земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території.

Особливості регулювання відносин в сфері земельного права, в тому числі підстави для набуття земельних ділянок у власність та користування, визначені Земельним кодексом України.

Абзацом першим частини першої статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частина перша статті 124 Земельного кодексу України визначає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 Земельного кодексу України).

В ході розгляду даної справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого приписами статті 77 КАС України покладено тягар доказування, не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що Комунальне підприємство «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» надає в оренду ТОВ «Бегон-Компані», ПМПФ «Вавілон» та ТОВ «Запорізький Дубовий Гай» земельні ділянки, на які розповсюджується пільга по сплаті земельного податку.

Також суд зауважує, що у відповідності до вищенаведених приписів Податкового кодексу України, нарахування земельного податку здійснюється виключно із врахуванням (на підставі) даних державного земельного кадастру (п. 286.1 ст. 286 ПК України), а нормативно грошова оцінка землі - на підставі витягу з технічної документації.

Відповідачем не доведено, яким чином, не маючи інформації з державного земельного кадастру (а протилежного суду не доведено) щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать ТОВ «Бегон-Компані», ПМПФ «Вавілон» та ТОВ «Запорізький Дубовий Гай»; проводячи невиїзну перевірку та керуючись лише інформацією з податкових декларацій позивача, рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 №6, АІС «Податковий блок», Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; володіючи лише даними щодо розміру об`єктів нерухомого майна, а не розміру земельних ділянок, на яких такі об`єкти розташовані, контролюючий орган міг обґрунтовано здійснити розрахунок суми земельного податку.

За таких обставин, слушними є і зауваження позивача щодо використання контролюючим органом завищених розмірів площі земельної ділянки, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна, що належить ТОВ «Бегон-Компані», оскільки до складу об`єкта входять дво- та трьох-поверхові споруди, а тому загальна площа будівлі перевищує площу земельної ділянки, на якій вона розташована.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, податковим органом не доведено правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 24.01.2019 №, а тому позовні вимоги Комунального підприємства «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Комунального підприємства «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 24.01.2019 №.

3. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10051 (десять тисяч п`ятдесят одна) гривня 57 копійок присудити на користь Комунального підприємства «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» (69002, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 1-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 02.05.2019.

Суддя Ю.П. Бойченко