Справа № 320/5587/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5587/18 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій (бездіяльності) у непроведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з урахуванням усіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; надбавка за виконання особливо важливих завдань (пп. 1 п. 5 постанова КМ України № 1294); надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (постанова КМ України № 414); надбавка за особливі умови служби (дод. 25 до постанови КМ України № 1294); надбавка за кваліфікацію (дод. 25 до постанови КМ України № 1294); премія 380 % (пп. 2 п. 5 постанови КМ України № 1294); винагорода за безпосередню участь в АТО; премія згідно ст. 27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; надбавка за виконання особливо важливих завдань (пп. 1 п. 5 постанова КМ України № 1294); надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (постанова КМ України № 414); надбавка за особливі умови служби (дод. 25 до постанови КМ України № 1294); надбавка за кваліфікацію (дод. 25 до постанови КМ України № 1294); премія 380 % (пп. 2 п. 5 постанови КМ України № 1294); винагорода за безпосередню участь в АТО; премія згідно ст.27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та здійснити перерахунок і виплату пенсії за минулий час, починаючи з 01 січня 2018 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції у повному обсязі та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в межах даного спору відповідачем була надана відповідь на звернення позивача в порядку Закону України «Про звернення громадян», тому таку відповідь не можна вважати актом індивідуальної дії в розумінні КАС України.

З посиланням на Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою КМ України від 13 лютого 2008 р. № 45 (далі Порядок № 45), апелянт зазначає, що не уповноважений самостійно визначати розмір пенсії позивача, обрахунок пенсії здійснюється виключно на підставі довідки уповноваженого вказаним Порядком органу Міністерства оборони України.

Види виплат, про включення яких при перерахунку пенсії просить позивач, апелянт вважає такими, що не відносяться до додаткових видів грошового забезпечення в розумінні ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі Закон № 2011).

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив, зареєстрований 21.03.2019 р. за вх. № 10547, в якому позивач з посиланням на ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закон № 2262), п. 7 постанови КМ України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (далі Постанова № 393), практику Верховного Суду та Верховного Суду України вважає доводи апеляційної скарги відповідача безпідставними.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зважає на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив військову службу у Збройних Силах України.

Відповідно до витягу із наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 29.12.2017 р. № 332, полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку у зв`язку з закінченням строку контракту.

Військовими частинами НОМЕР_2 та НОМЕР_3 було оформлено та направлено до відповідача довідки про фактично виплачене грошове забезпечення від 29.12.2017 р. № 72 та від 29.12.2017 р. № 225 для призначення пенсії, яку було призначено позивачу на підставі вказаних довідок з 01.01.2018 р. згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 .

В подальшому, позивачем було отримано довідку в/ч НОМЕР_3 про суми нарахованого грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з 01.01.2016 р. по 31.05.2016 р. від 08.02.2018 р. № 23 та довідку в/ч НОМЕР_2 про суми нарахованого грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з 01.06.2016 р. по 31.12.2017 р. від 09.02.2018 р. № 8/ФС, відомості яких додатково відобразили отримання позивачем щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за безпосередню участь в АТО, премії згідно ст. 27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

У зв`язку із тим, що при розрахунку пенсії позивача не було враховано додаткових виплат, передбачених довідками ВЧ НОМЕР_3 від 08.02.2018 №23 та ВЧ НОМЕР_2 від 09.02.2018 №8/ФС, він звернувся до відповідача із заявою від 10.08.2018 про перерахунок пенсії.

Листом від 17.08.2018 р. відповідач відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011 визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262 визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262, який є вичерпним.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2019 р. (справа № 522/2738/17).

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У вкзаній справі Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Водночас матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога для оздоровлення, винагорода за тривалість безперервної військової служби, грошові премії відповідно до статей Дисциплінарного статуту ЗС України, виплата яких здійснювалася не щомісячно, не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262 переліку видів грошового забезпечення.

Як свідчать матеріали справи, позивачу у період з січня 2016 року по травень 2016 року виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 6738, 92 грн. (січень 2016 р.) та 5542, 67 (лютий травень 2016 р.) (а. с. 17).

В подальшому, з червня 2016 року по грудень 2017 року позивачу виплачувалась щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 5945, 43 грн., крім вересня 2016 р., у якому розмір такої допомоги склав 6552, 04 грн. (а. с. 18).

Загальний розмір отриманої позивачем за попередні 24 календарні місяці перед звільненням щомісячної додаткової грошової винагороди склав 142479, 38 грн.

Згідно приміток до довідок від 08.02.2018 р. № 23 та від 09.02.2018 р. № 8/ФС на вказану суму проводилось нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та його оплата.

Відтак висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок пенсії, виходячи з щомісячної додаткової грошової винагороди, є правильним.

Проте в частині встановлення права позивача на включення до складу грошового забезпечення при обрахунку пенсії матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги для оздоровлення, грошової премії відповідно до статей Дисциплінарного статуту ЗС України висновок суду першої інстанції прямо суперечить позиції Верховного Суду, викладеній вище.

Так колегією суддів було встановлено, що матеріальну допомогу на оздоровлення позивачу було виплачено в серпні 2016 року та червні 2017 року.

Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань позивач отримав у листопаді 2016 р., а також у березні і вересні 2017 року.

Грошову премію в якості заохочення у відповідності до п. «в» ст. 27 Дисциплінарного статуту ЗС України позивачем отримано за 24 календарних місяці лише раз у грудні 2017 року.

Щодо винагороди за безпосередню участь в АТО, то така винагорода була отримана позивачем за період з лютого по травень 2017 р.

У відповідності до п. 1 постанови КМ України «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» від 20 січня 2016 р. № 18 (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень.

Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва). Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичний характер, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.

За таких обставин, винагорода за участь в антитерористичній операції не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону № 2262.

Аналогічна правова позиція висловлена ВС у постанові від 24.04.2019 р. (справа № 431/701/17).

Щодо позовних вимог, які стосуються надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за особливі умови служби, надбавки за кваліфікацію та премії у розмірі 380 %, колегією суддів встановлено, що відомості про отримання позивачем вказаних надбавок та премій були включені до довідок, на підставі яких відповідачем призначалась пенсія.

Зокрема, графи 23 довідок в/ч А 1236 від 29.12.2017 р. № 72 та в/ч А 0820 від 29.12.2017 р. № 225 містять відомості про отримання позивачем протягом січня 2016 грудня 2017 р. премії у розмірі 380 % від посадового окладу (а. с. 14 15).

Графи 7 8 обох довідок відображали надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % посадового окладу згідно п. п. 1 п. 5 Постанови № 1294, що становило з січня 2016 року по травень 2016 р. 1076, 63 грн. щомісяця, з червня 2016 р. по липень 2016 р. - 1165, 05 грн., з серпня 2016 р. по грудень 2017 р. 1208, 20 грн.

Графи 9 10 обох довідок відображали надбавку за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. В січні травні 2016 р. така надбавка склала 20 % від посадового окладу, що становило 292, 00 грн. в червні 2016 р. грудні 2017 р. розмір надбавки становив 15 % від окладу, тобто по 238, 65 грн. щомісячно.

Графи 13 14 обох довідок відображали надбавку за особливі умови служби. Натомість, згідно інформації довідок, позивач отримував таку надбавку у період з січня 2016 р. по травень 2016 р. у розмірі 7, 5 % від посадового окладу, що складало 109, 50 грн. на місяць.

Нові довідки такого виду надбавки не відображають.

Графи 11 12 обох довідок відображали надбавки за кваліфікацію. З довідок вбачається, що таку надбавку позивач отримував лише з січня по травень у 2016 році у розмірі 4 % від посадового окладу, що становило 58, 40 грн. на місяць.

Нові довідки такого виду надбавки не відображають.

Згідно п. п. 1 п. 5 Постанови № 1294 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, установлювати надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, а тим, що безпосередньо розробляють, проводять експертизу проектів нормативно-правових актів, які передбачено положеннями про відповідні структурні підрозділи, військовослужбовцям органів (підрозділів) Державної прикордонної служби, Морської охорони, що безпосередньо забезпечують охорону ділянок кордону, здійснюють прикордонний контроль і пропуск через кордон, військовослужбовцям Служби безпеки, які безпосередньо здійснюють заходи, пов`язані з виконанням завдань державної безпеки, військовослужбовцям розвідувальних органів, які безпосередньо виконують функції з добування інформації, забезпечують та беруть участь у спеціальних заходах, спрямованих на підтримку національних інтересів, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за виконання спеціальних завдань, пов`язаних з антитерористичною діяльністю, особам начальницького складу слідчих підрозділів органів внутрішніх справ, військовослужбовцям Служби безпеки за службу на посадах слідчих, особам рядового і начальницького складу підрозділів міліції громадської безпеки за службу на посадах старших дільничних, дільничних і помічників дільничних інспекторів міліції та підрозділів з керівництва дільничними інспекторами міліції, військовослужбовцям Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, які безпосередньо забезпечують функціонування та безпеку державної системи урядового зв`язку, Національної системи конфіденційного зв`язку, державний контроль за станом криптографічного та технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом, - у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Порядок та умови виплати такої надбавки визначаються залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних завдань. У разі несвоєчасного або низькоякісного виконання завдань надбавка скасовується або розмір її зменшується.

У відповідності до п. п. 2 п. 5 Постанови № 1294 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Відповідно до п. 2 Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, затвердженого постановою КМ України від 15 червня 1994 р. № 414, особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем при обрахунку пенсії згідно відомостей автоматизованої системи з пенсійної справи № з 01.01.2018 р. зараховано до середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 календарні місяці: надбавку за виконання особливо важливих завдань, надбавку за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці та премії у розмірі 380 % від посадового окладу (а. с. 14).

У відповідності до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Доказ з автоматизованої системи розрахунку пенсій подано позивачем та засвідчено у відповідності до ч. 5 ст. 94 КАС України особистим підписом.

У відповідності до ч. 3 ст. 180 КАС України якщо доданий до справи або наданий суду учасником справи для ознайомлення документ або інший доказ викликає обґрунтований сумнів у його достовірності, учасник справи може просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або вимагати проведення експертизи.

В той же час, матеріали справи не містять ані такого клопотання від учасників справи, ані заперечення у апеляційній скарзі про достовірність доказу, відомості якого перебувають у розпорядженні апелянта.

Натомість, вказаному доказу оцінка судом першої інстанції не надана, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи.

З огляду на те, що суми, взяті для перерахунку відповідачем у цій частині не є предметом спору та не підлягають самостійному обрахунку судом адміністративної юрисдикції, вирішення спору судом першої інстанції в цій частині призвело до помилковості визнання протиправними дій відповідача та зайвого зобов`язання здійснити повторний перерахунок пенсії на підставі вже врахованих додаткових видів грошового забезпечення.

Відтак рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

У відповідності до додатку 25 до Постанови № 1294 до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців ЗС відносяться надбавка за кваліфікацію та надбавка за особливі умови служби.

З урахуванням позиції ВС, висловленої у справі № 522/2738/17, колегія суддів приходить до висновку, що вказані додаткові види грошового забезпечення повинні бути включені при обрахунку пенсії.

Водночас, як свідчать матеріали справи, у зв`язку зі звільненням позивача з посади, за якою було встановлено виплату надбавки за кваліфікацію та надбавки за особливі умови служби, вказані надбавки позивачу не виплачувались. Тобто позивач отримував їх лише чотири місяці зі спірного періоду.

З даного приводу колегія суддів вважає за необхідне зважити на таке.

Згідно абз. 3 п. 7 Постанови № 393 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

За своєю суттю спірні надбавки не є одноразовими, щоквартальними чи щорічними, а їх відсутність у позивача з червня 2016 р. була спричинена зміною умов праці у зв`язку зі зміною посади, а не у зв`язку з їх періодичністю чи особистими якостями позивача.

Відтак колегія суддів не вбачає підстав вважати право позивача на включення вказаних надбавок при обрахунку пенсії відсутнім лише з підстав отримання таких надбавок чотири місяці з двадцяти чотирьох, що буде враховано при визначенні пенсійним органом середньомісячного забезпечення позивача вже безпосередньо при здійсненні перерахунку.

Щодо висновку суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог з 01.01.2018 р. колегія суддів вважає звернути увагу на таке.

Даний спір стосується регулярних (щомісячних) виплат, які не були отримані позивачем не з його вини.

Як свідчать матеріали справи, пенсія позивача призначена з 01.01.2018 р.

До довідок від 29.12.2017 р. було включено такі види грошового забезпечення як:

- надбавка за виконання особливо важливих завдань;

- надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці;

- надбавка за ОУС;

- надбавка за кваліфікацію;

- премія 380 %.

У відповідності до ст. 11 Закону № 2262 законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058) пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відтак про порушення своїх прав позивач мав можливість дізнатися щонайпізніще з моменту отримання пенсії у меншому, на його думку, розмірі, тобто з 25.01.2018 р.

До суду першої інстанції позивач звернувся 22.10.2018 р.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За цих обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи клопотання позивача про поновлення строку на звернення з адміністративним позовом, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги в частині скасування рішення суду першої інстанції, прийнятого з порушенням норм процесуального права, та залишення позовної заяви без розгляду.

В той же час, колегія суддів звертає особливу увагу на ту обставину, що порушені права позивача є триваючими, хоча й певний період часу були для нього прийнятними.

Таким чином, з 01.01.2018 р. до 21.04.2018 р. позовні вимоги позивача підлягають залишенню без розгляду з попереднім скасуванням рішення суду першої інстанції в цій частині (щодо п`яти видів грошового забезпечення, інформацію про які було подано до відповідача на момент призначення пенсії).

Щодо інших видів грошового забезпечення:

- щомісячна додаткова грошова винагорода;

- грошова допомога на оздоровлення;

- матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань;

- винагорода за безпосередню участь в АТО;

- премія згідно ст. 27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, колегія суддів зазначає, що первинно такі види забезпечення включені до довідок не були та до моменту отримання пенсійним органом цих довідок останній ні у позивача, ні у відповідача не було належних обґрунтувань для ініціювання спору.

За цих обставин, колегія суддів приходить до висновку, що строк звернення до суду з адміністративним позовом з боку позивача пропущений не був.

Водночас, у відповідності до ст. 55 Закону № 2262 нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Колегія суддів зауважує, що до моменту отримання відповідачем довідок, тобто до 10.08.2018 р. у відповідача вина з неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди місця не мала, оскільки відповідач не володів офіційною інформацію про отримання такої винагороди позивачем.

Однак відповідно до ст. 51 Закону № 2262 при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч. 4 ст. 45 Закону № 1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

За цих обставин, позовна вимога про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити позивачу перерахунок пенсії з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди підлягає задоволенню з 01.08.2018 р.

За цих обставин, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині є необґрунтованим та помилковим.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права в частині задоволення позовних вимог, а тому наявні підстави для його скасування в цій частині.

Натомість, апенлянт заявив вимогу про скасування рішення суду першої інстанції у повному обсязі.

Однак, колегія суддів з огляду на встановлені обставини справи не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат вирішенню не підлягає.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року в частині задоволення позовних вимог за період з 01 січня 2018 року до 21 квітня 2018 року, які стосуються надбавки за виконання особливо важливих завдань; надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці; надбавки за особливі умови служби; надбавки за кваліфікацію; премії 380 % скасувати.

В цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у непроведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з урахуванням усіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; надбавка за виконання особливо важливих завдань; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці; премія 380 %; винагорода за безпосередню участь в АТО; премія згідно ст. 27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; надбавка за виконання особливо важливих завдань; надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці; премія 380%; винагорода за безпосередню участь в АТО; премія згідно ст.27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України скасувати.

В цій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року скасувати.

В цій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 10.05.2019 року)