Справа № 540/422/19
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/422/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - Димченко О.П., Єфименка В.О., Гончарова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання рішення та картки відмови протиправними та їх скасування,

встановив:

Звернувшись до суду позивач посилається на те, що 30.01.2019 року придбав у резидента Федеративної Республіки Німеччини транспортний засіб - легковий автомобіль марки BMW, модель 120, номер кузова НОМЕР_1, об'єм циліндрів - 1995 см. куб., тип двигуна - дизельний, потужність двигуна - 120 кВт, тип кузова - хетчбек, колісна формула - 4x2, календарний рік виготовлення - 2006, колір сірий, який був у користуванні та має пошкодження.

12.02.2019 року позивачем для здійснення митного оформлення вищевказаного транспортного засобу було подано на митний пост "Херсон - центральний" митну декларацію UA508030/2019/000850 на ввезений транспортний засіб, згідно якої було зазначено митну вартість автомобіля за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) - 1700,00 євро.

За результатами опрацювання поданої митної декларації та документів відповідачем була винесена картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508030/2019/00028 від 12.02.2019 року та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA508000/2019/000016/2 від 12.02.2019 року за графою 30 та визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом, на підставі наявної у митному органу інформації, зважаючи на звіт про оцінку ТЗ "SchwackeNet" від 12.02.2019 року № 223215/29144156 у розмірі 5837,20 євро.

В подальшому, з метою завершення митного оформлення товару, позивач подав до митниці нову митну декларацію UA508030/2019/000910 від 14.02.2019, за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Вважає рішення про коригування митної вартості товарів № UА508000/2019/000016/2 від 12.02.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА508030/2019/00028 від 12.02.2019 року незаконними та необґрунтованими, прийнятими з порушенням вимог чинного законодавства, під час коригування митної вартості відповідач не спростував дійсну ціну товару та не надав будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а тому є такими, що підлягають скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів № UА508000/2019/000016/2 від 12.02.2019 року митну вартість імпортованого автомобіля було скориговано з тих підстав, що декларантом начебто надані для підтвердження митної вартості документи не містять усіх необхідних даних та не всі відомості та розрахунки підтвердженні. За допомогою Системи оцінки транспортних засобів "SchwackeNet" митним органом було здійснено оцінку транспортного засобу BMW-120. Згідно отриманої оцінки від 12.02.2019 року № 223215/29144156 ринкова вартість даного транспортного засобу складає 5837,20 EUR. Таким чином, митну вартість скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст. 64 МК України на підставі наявної у митному органу інформації, зважаючи на звіт про оцінку ТЗ від 12.02.2019 року № 223215/29144156. Рівень митної вартості складає 5887,20 EUR.

Законодавство імперативно встановлює способи визначення митної вартості та дії митних органів при її визначенні, а саме застосування методів з першого до другорядних по черзі.

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA508000/2019/000016/2 від 12.02.2019 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 508030/2019/00028 від 12.02.2019 року є необґрунтованими, прийнятими з порушенням порядку черговості послідовного використання методів визначення митної вартості товару. Відповідач протиправно застосував резервний метод визначення митної вартості товару, при наявності всіх необхідних документів, що дають можливість відповідачу визнати митну вартість товару за ціною договору (за основним методом).

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів № UА508000/2019/000016/2 від 12.02.2019 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА508030/2019/00028 від 12.02.2019 року.

Ухвалою суду від 07.03.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Призначено судове засідання на 01.04.2019 року.

28.03.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що позивачем при декларуванні заявленого до розмитнення автомобіля не надано жодного належного документу про підтвердження зазначеної в декларації митної вартості задекларованого товару. Відповідач зазначає, що визначити митну вартість автомобіля, задекларованого позивачем, за ціною договору щодо ідентичних товарів ( ст. 59 МК України) чи за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів ( ст. 60 МК України) неможливо через відсутність інформації та за відсутності у митного органу відповідних угод щодо вартості ідентичних чи аналогічних товарів, без наявності яких неможливо визначити всі складові митної вартості ідентичних чи аналогічних товарів, врахування яких передбачено відповідними нормами МК України ( як то прямі та опосередковані платежі, які підлягали сплаті за товар, відстань на його транспортування, фактичні витрати по транспортуванню та страхуванню). Неможливо застосувати і методи, визначені ст.ст.62, 63 МК України, оскільки відповідно до положень, зазначених норм МК України, у митному органі відсутня інформація про складові та їх вартість, які необхідно для визначення митної вартості товарів на підставі вказаних методів. Всі ці причини зазначено в рішенні про коригування митної вартості товарів № UА508000/2019/000016/2 від 12.02.2019 року. Рішення про коригування митної вартості товарів № UА508000/2019/000016/2 від 12.02.2019 року прийняте відповідно до вимог Митного кодексу України та в межах повноважень.

01.04.2019 року розгляд справи відкладено на 03.05.2019 року за клопотанням представника позивача для надання додаткових доказів.

У судовому засіданні представником позивача надано відповідь на відзив. Позивач зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості автомобіля до декларації позивачем, через уповноважену особу, були додані наступні документи: акт проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UА209020/2019/06016 від 03.02.2019 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 00718113 від 28.03.2006 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НGW-S-0-031/19-00024 від 31.01.2019 року, калькуляція транспортних витрат б/н від 12.02.2019 року, некласифікований зовнішньоекономічний договір (купівля-продаж) від 30.01.2019 року, договір про надання послуг митного брокера б/н від 02.01.2019 року , паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні № НОМЕР_5 від 16.12.2016 року, висновок ХНДЕКЦ № 22/6541/942 від 05.02.2019 року, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UА.009.37070-19 від 06.02.2019 року, митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UА508030.2019.000850 від 12.02.2019 року, копія декларації країни відправлення. Подані документи ідентифікують оцінюваний товар - автомобіль та містять об'єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню, які підтверджують ціну товару, що підлягала сплаті та була сплачена позивачем на користь продавця. Позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені МК України, та давали можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту).

Оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У судовому засіданні, призначеному на 03.05.2019 року, представник позивача наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити позов.

Представники відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечували, просили у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

30.01.2019 року позивачем було придбано у резидента Федеративної Республіки Німеччини транспортний засіб - легковий автомобіль марки BMW, модель 120, номер кузова НОМЕР_1, об'єм циліндрів - 1995 см. куб., тип двигуна - дизельний, потужність двигуна - 120 кВт, тип кузова - хетчбек, колісна формула - 4x2, календарний рік виготовлення - 2006, колір сірий, який був у користуванні та має пошкодження.

12.02.2019 року позивачем для здійснення митного оформлення вищевказаного транспортного засобу було подано на митний пост "Херсон - центральний" митну декларацію UA508030/2019/000850 на ввезений транспортний засіб, згідно якої було зазначено митну вартість автомобіля за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) - 1700,00 євро.

За результатами опрацювання поданої митної декларації та документів відповідачем була винесена картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508030/2019/00028 від 12.02.2019 року та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA508000/2019/000016/2 від 12.02.2019 року в графі 30 визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом, на підставі наявної у митному органу інформації, зважаючи на звіт про оцінку ТЗ "SchwackeNet" від 12.02.2019 року № 223215/29144156 у розмірі 5837,20 євро.

Для підтвердження визначеної декларантом митної вартості, відповідно до картки відмови в прийнятті митної декларації № UA508030/2019/00028 було подано наступні документи:

акт на проведення огляду транспортних засобів, ручної поклажі та багажу UA209020/2019/06016 від 03.02.19 р.;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 28.03.2006 р.;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 31.01.2019 р.;

калькуляція транспортних витрат б/н від 12.02.2019 р.;

некласифікований зовнішньоекономічний договір (купівля-продаж) б/н від 30.01.2019 р.;

договір про надання послуг митного брокера б/н від 02.01.2019 р.;

висновок про походження товару АВ-485;

паспорт громадянина України НОМЕР_5 від 16.12.2016 р.;

висновок ХНДЕКЦ №22/6541/942 від 05.02.2019 р.;

сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UА.009.37070-19 від 06.02.2019 р.;

митна декларація № UА508030/2019/00850 від 12.02.2019 р.;

копія декларації країни відправлення.

З метою завершення митного оформлення товару, позивач подав до митниці нову митну декларацію UA508030/2019/000910 від 14.02.2019 року, за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до частини першої статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 Митного кодексу України).

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з частиною першою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (частини перша та друга статті 52 Митного кодексу України).

Частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів (частина перша статті 368 Митного кодексу України).

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

В силу положень частини п'ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган чітко зазначити обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта, та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Між тим, витребовувати контролюючий орган має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб'єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні про коригування митної вартості товару зазначено, що митну вартість скориговано відповідно до інформаційного ресурсу системи оцінки транспортних засобів SchwackeNet та встановлено те, що вартість транспортного засобу становить 5887,20 EUR.

Суд критично ставиться до такої інформації SchwackeNet, яка, як свідчать матеріали справи, по суті й визначила митну вартість товару 5887,20 EUR, враховуючи наступне.

Відповідач не обґрунтував правомірність використання у спірному випадку відомостей оціночної діяльності програмного продукту SchwackeNet.

Зокрема, за змістом пункту 5 "Джерела довідкової інформації, які можуть бути використані під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків" Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 № 689 визначено, що під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації:

- спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС;

- спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку;

- інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів;

- інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару;

- інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи;

- інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС;

- цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об'єднаннями імпортерів та виробників;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;

- інформація отримана з мережі Інтернет.

У спірних відносинах інформація із програмного продукту SchwackeNet є висновком про якісні та вартісні характеристики товару. Однак, відповідач жодним чином не аргументував наявність у SchwackeNet відповідної ліцензії на право здійснення будь-якої оціночної діяльності із визначення вартості транспортних засобів, в тому числі тих, які продаються чи придбаваються на території Німеччини.

Інформація із програмного продукту Schwacke від 12.02.2019, наданого відповідачем, після даних про "вартість продажу (Schwacke) з ПДВ" і "вартість покупки (Schwacke) з ПДВ" містить запис виконаний на німецькій мові "vorbehaltlich der technischen Prufung". Відповідно до перекладу, наданого відповідачем, остання фраза означає "підлягає технічній експертизі".

Як встановлено судом з додаткового аркушу до акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 12.02.2019 року до митного оформлення було подано легковий автомобіль як такий, що вже був у використанні та має ушкодження у вигляді деформації правої передньої та задньої дверці та заднього правого крила.

Однак, жодних відомостей про врахування зазначених пошкоджень під час коригування митної вартості автомобіля суду надано не було.

Варто відзначити те, що оцінка SchwackeNet була здійснена без безпосереднього технічного огляду (експертизи) щодо реального стану автомобіля, який, як свідчить акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 12.02.2019 року, містить технічні ушкодження внаслідок експлуатації.

Наслідком таких протиправних дій є безпідставне, в порушення статті 58 Митного кодексу України, здійснення відповідачем визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів № UА508000/2019/000016/2 від 12.02.2019 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА508030/2019/00028 від 12.02.2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, вул. Гоголя, 13, м. Херсон, 73000) судові витрати у сумі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 08 травня 2019 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 108020200