Справа № 0940/1918/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року

Львів

№ 857/3122/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

Гуляка В.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

представників позивача Катрича Т.М.,

Москалюк О.Ю.,

Човган Л.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року (прийняте у м. Івано-Франківськ суддею Шумеєм М.В.) в адміністративній справі № 0940/1918/18 за позовом державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» до управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами і припису про усунення виявлених порушень,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року державна установа «Коломийська виправна колонія (№ 41)» (далі також - ДУ «Коломийська ВК № 41», Установа) звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила визнати протиправними і скасувати прийняті управлінням Держпраці в Івано-Франківській області:

- постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 27 вересня 2018 р. № ІФ1641/346/АВ/П/МГ-2ФС, якою на Установу накладено штраф у розмірі 74460,00 грн;

- припис про усунення виявлених порушень № ІФ 1641/346/АВ/П від 14.09.2018.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що акт, складений за результатами інспекційного відвідування Установи, не в повній мірі відображає фактичний стан справ щодо оплати праці в надурочний час, а 7 годин, відпрацьованих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не є понаднормовими, а входять до робочого часу. Відтак, оскаржувані постанова та припис є необгрунтованими та неправомірними.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення адміністративного позову, вжиті ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржила ДУ «Коломийська ВК № 41, яка вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, не грунтується на належних та допустимих доказах; крім того, судом допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; при прийнятті рішення суд керувався одними доказами і не брав до уваги інші, що свідчить про неповне з'ясування обставин справи. Тому просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує загалом тими ж обставинами, що й вимоги позовної заяви. Вказує, що доплату працівникам за роботу в понаднормові години не проведено, так як ці години не є понаднормовими, а Установа керувалася розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 року № 1-р «Про перенесення робочих днів у 2018 році».

У судовому засіданні представники апелянта підтримали вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просили апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, на підставі підпункту 4 пункту 5 Порядку № 295, листа прокуратури Івано-Франківської області від 28.08.2018 № 16-260 вих-18 управління Держпраці в Івано-Франківській області видало наказ від 31.08.2018 № 1286-Д та направлення на проведення інспекційного відвідування ДУ «Коломийська ВК № 41» від 31.08.2018 № 04-13/15-10/5983 (копію якого було вручено керівнику позивача), на підставі чого проведено інспекційне відвідування позивача.

За результатами інспекційного відвідування посадові особи управління Держпраці в Івано-Франківській області склали акт від 06.09.2018 № ІФ 1641346/АВ (далі - Акт інспекційного відвідування).

За висновками цього акта було виявлено такі порушення, а саме:

1) вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та Порядку повідомлення Державній фіскальній службі (далі - ДФС) та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413.

Згідно вимог чинного законодавства працівники допускаються до роботи після укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення ДФС про прийняття працівника на роботу.

Повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичної особою до територіальних органів ДФС за місцем обліку їх платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. Щодо окремих працівників відсутні повідомлення до органу ДФС про прийняття на роботу та не подано письмового підтвердження про подання повідомлення до органу ДФС про прийняття на роботу, щодо: ОСОБА_3 на посаду оператора очисного устаткування з 29.09.2016; ОСОБА_4 на посаду електрогазозварника 4-го розряду, з 11.10.2016; ОСОБА_5 на посаду робітника житлової зони з 15.08.2016; ОСОБА_6 на посаду робітника ДП «Підприємство ДКВСУ (№41)» з 12.05.2017; ОСОБА_7 на посаду робітника ДП «Підприємство ДКВСУ (№41)» з 12.05.2017; ОСОБА_8 на посаду робітника ДП «Підприємство ДКВСУ (№41)» з 12.05.2017.

2) частини першої статті 50 КЗпП України, відповідно до вимог якої нормальна тривалість робочого часу не може перевищувати 40 годин на тиждень. Тривалість робочого часу окремих працівників ДУ «Коломийська ВК № 41» перевищує 40 годин на тиждень. З наданого при інспекційному відвідуванні табеля обліку використання робочого часу відповідачем встановлено, що за липень 2018 року, в період із 15.07.2018 по 22.07.2018 засуджені до позбавлення волі ОСОБА_9 ОСОБА_10 . ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на контрагентському об?єкті «Агропромислова фірма «Злак» відпрацювали 48 годин на тиждень, чим порушено вимоги статті 50 КЗпП України. Аналогічні порушення були допущені в інших місяцях 2018 року.

3) статті 70 КЗпП України, відповідно до вимог якої тривалість щотижневого безперервного відпочинку повинна бути не менш як сорок дві години. Тривалість щотижневого безперервного відпочинку засуджених до позбавлення волі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 які працювали на контрагентському об?єкті «Агропромислова фірма «Злак» складала менше 42 години.

4) частини першої статті 106 КЗпП України, відповідно до вимог якої за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. ОСОБА_1 , який працював пекарем в їдальні для засуджених, за відпрацьовані в травні 2018 року 166 год. (з них 7 год. понаднормові) відпрацьовано більше норми робочого часу, нараховано 3723 грн заробітної плати. Працівнику доплату за понаднормові години працівнику не проведено. Аналогічне порушення допущено також при нарахуванні заробітної плати за травень 2018 працівнику інжерено-екплуатаційного відділу ОСОБА_2

Акт інспекційного відвідування був підписаний керівником Установи з відміткою про наявність заперечень до нього, а листом № 4/1-2262 від 11.09.2018 такі заперечення були подані.

14.09.2018 відповідач вніс керівнику Установи припис про усунення виявлених порушень № ІФ 1641/346/18/АВ/П (далі - Припис), яким зобов'язав його усунути вказані порушення законодавства про працю у строк до 01.10.2018.

На цей припис позивач надав відповідь від 27.09.2018 № 4-1-2354, у якій зазначив про усунення порушеннь законодавства про працю.

Листом № 04-13/15-10/6332 від 17.09.2018 Управління Держпраці повідомило позивача про розгляд справи про накладення штрафу.

На підставі Акта інспекційного відвідування та доданих до нього матеріалів, відповідно до пункту 2 Порядку № 509, начальник управління Держпраці 27 вересня 2018 року виніс постанови:

- № ІФ 1641/346/АВ/П/ІП-1ФС про накладення на ДУ «Коломийська ВК № 41» штрафу в розмірі 3723 грн, за порушення законодавства про працю, а саме: за порушення вимог частини першої статті 50 КЗпП України та статті 70 КЗпП України, відповідальність за які передбачена абзацом восьмим частини другої статті 265 КЗпП України;

- № ІФ 1641/346/АВ/П/МГ-2ФС про накладення на ДУ «Коломийська ВК № 41» штрафу в розмірі 74 460 грн, за порушення законодавства про працю, а саме: за порушення вимог частини першої статті 106 КЗпП України, відповідальність за які передбачено абзацом четвертим частини другої статті 265 КЗпП України.

Штраф за порушення законодавства про працю в розмірі 3723 грн згідно постанови від 27.09.2018 № ІФ 1641/346/АВ/П/ІП-1ФС ДУ «Коломийська ВК № 41» сплатила, що підтверджується копією платіжного доручення від 19.10.2018 № 509.

Вважаючи, що постанова управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 27.09.2018 № ІФ1641/346/АВ/П/МГ-2ФС та припис про усунення виявлених порушень № ІФ1641/346/АВ/П від 14.09.2018 прийняті за відсутності порушень законодавства зі сторони Установи, ДУ «Коломийська ВК № 41» оскаржила їх до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої мотивував його тим, що матеріалами справи підтверджено, що пекар їдальні для засуджених ОСОБА_1 та працівник інженерно-експлуатаційного відділу ОСОБА_2 при нормі тривалості робочого часу в травні 2018 року 159 годин пропрацювали 166 годин, з яких 7 годин надурочно, проте їм не було нараховано заробітну плату за роботу у надурочний час.

З огляду на викладене, суд не виявив порушень щодо винесення управлінням Держпраці в Івано-Франківській області Акта інспекційного відвідування та оскаржуваних припису і постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції частково помилковими, виходячи з таких підстав.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до частини четвертої статті 2 Закону України якого заходи контролю здійснюються зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Частиною першою статті 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (далі - Положення), державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно із підпунктом 6 пункту 4 Положення Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (абзац перший пункту 7 Положення).

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України постановою від 26 квітня 2017 року № 295 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об?єкт відвідування).

Пунктами 2, 3 Порядку № 295 визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, зокрема, інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Інспекторами праці є, зокрема, посадові особи Держпраці та її територіальних органів, посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження).

Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Згідно із підпунктом 4 пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення(пункт 19 Порядку № 295).

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником (пункт 20 Порядку № 295).

У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності (пункт 27 Порядку № 295).

Як зазначено вище, в Акті інспекційного відвідування зокрема вказано, що Установа порушила приписи частини першої статті 106 КЗпП України.

Відповідно до статті 106 КЗпП України робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки - за всі відпрацьовані надурочні години. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Однак, ОСОБА_1 , який працював пекарем в їдальні для засуджених, за відроблені в травні 2018 року 166 годин (з них 7 годин понаднормові; тобто відпрацював більше норми робочого часу) нараховано 3723 грн заробітної плати.

Таким чином, доплату за роботу в понаднормові години працівнику не проведено.

Аналогічне порушення допущено також при нарахуванні заробітної плати за травень 2018 року працівнику інженерно-експлуатаційного відділу ОСОБА_2

Копії табелів обліку використання робочого часу, відомості нарахування заробітної плати додано до Акта інспекційного відвідування.

14.09.2018 управлінням Держпраці в Івано-Франківській області винесено припис про усунення виявлених порушень № ІФ 1641/346/18/АВ/П, пунктом 3 якого зобов?язано ДУ «Коломийська ВК № 41» усунути вказані порушення законодавства про працю у строк до 01.10.2018.

Позивачем листом від 27.09.2018 № 4-1-2354 надіслано відповідачу відповідь, в якій зазначено про усунення порушення законодавства про працю.

Відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою, сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені, зокрема, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Згідно із пунктом 6 Порядку № 509 накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Листом № 04-13/15-10/6332 від 17.09.2018 Управління Держпраці надіслало позивачу повідомлення про виклик на розгляд справи про накладення штрафу.

На підставі Акта інспекційного відвідування та доданих до нього матеріалів інспекційного відвідування, відповідно до пункту 2 Порядку № 509, начальник Управління Держпраці в Івано-Франківській області 27 вересня 2018 року виніс постанову № ІФ 1641/346/АВ/П/МГ-2ФС про накладення на ДУ «Коломийська ВК № 41» штрафу в розмірі 74 460 грн, за порушення законодавства про працю, а саме: за порушення вимог частини першої статті 106 КЗпП України, відповідальність за які передбачено абзацом четвертим частини другої статті 265 КЗпП України.

Як видно зі змісту та доводів позовної заяви і апеляційної скарги, позивач не погоджується із зазначеною постановою, а також із пунктом 3 Припису, тому відповідно до приписів статті 308 КАС України такі є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

При дослідженні відповідачем порушення, яке стало підставою для їх прийняття, встановлено, що ОСОБА_1 , який працював пекарем в їдальні для засуджених, та працівник інженерно-експлуатаційного відділу ОСОБА_2 відпрацювали в травні 2018 року 166 годин, при тому, що норма тривалості робочого часу на цей місяць при 140-годинному робочому тижні складала 159 годин, тобто 7 годин понаднормово.

За відроблений у травні 2018 року час їм було нараховано заробітну плату в розмірі тарифної ставки як за повний відпрацьований місяць в сумі 3723 грн; доплата за понаднормові години вказаним особам не проводилася.

Проте встановлено, що такий факт стосується рішення про перенесення робочого дня з понеділка 30 квітня 2018 року на суботу 05 травня 2018 року відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 року № 1-р «Про перенесення робочих днів у 2018 році», з метою забезпечення раціонального використання робочого часу і створення сприятливих умов для святкування.

На підставі цього розпорядження Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, яке контролює та координує Установу, 16.04.2018 прийняло наказ № 135/ОД-18 «Про перенесення робочих днів».

Відповідно до цього наказу ДУ «Коломийська ВК № 41» було видано окреме доручення за № 48 від 26.04.2018 «Про перенесення робочих днів», яким перенесено робочий день з понеділка 30 квітня 2018 року на суботу 05 травня 2018 року для всіх працівників установи.

Вказане відповідає приписам частин четвертої, п'ятої статті 67 КЗпП України.

Тобто, зазначені вище 7 годин не є понаднормовими, а входять до робочого часу згідно зі зміненим графіком роботи Установи.

Встановлено також, що у квітні місяці 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відпрацювали по 19 робочих днів (без урахування 30 квітня), що складає 152 години, замість 159 годин за нормами тривалості робочого часу за квітень 2018 року, тобто на 7 годин менше.

За відроблений у квітні 2018 року час їм було нараховано заробітну плату в розмірі тарифної ставки як за повний відпрацьований місяць в сумі 3723 грн.

При цьому відпрацьовані цими працівниками години, в т.ч. за квітень та травень, сумарно знаходяться в межах тривалості робочого часу за 2018 рік.

Таким чином, немає підстав для висновку про те, що у зв'язку з перенесенням робочого дня робочий час у квітні відпрацьовано не повністю, як і немає підстав для висновку про те, що у травні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відпрацьовані понаднормові години, а відтак немає підстав для проведення цим працівникам доплати за понаднормові години.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується із доводами апелянта в тому, що ним не було порушено вимоги частини першої статті 106 КЗпП України.

За таких обставин, відповідно до вимог і доводів позовної заяви та апеляційної скарги рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову - в частині визнання протиправними і скасування постанови відповідача про накладення штрафу уповноваженими особами від 27 вересня 2018 року № ІФ1641/346/АВ/П/МГ-2ФС, якою на державну установу «Коломийська виправна колонія (№ 41)» накладено штраф у розмірі 74 460,00 грн, а також пункту 3 припису відповідача № ІФ1641/346/АВ/П від 14 вересня 2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог (як-от: інші пункти оскаржуваного припису)необхідно відмовити, оскільки щодо таких не було подано жодних аргументів та доказів і такі не були предметом дослідження судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року в частині відмови в задоволенні позову в адміністративній справі № 0940/1918/18 скасувати.

Позов державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» задовольнити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 27 вересня 2018 року № ІФ1641/346/АВ/П/МГ-2ФС, якою на державну установу «Коломийська виправна колонія (№ 41)» накладено штраф у розмірі 74460,00 (сімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят) грн.

Визнати протиправним і скасувати пункт 3 припису управління Держпраці в Івано-Франківській області про усунення виявлених порушень № ІФ1641/346/АВ/П від 14 вересня 2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року в адміністративній справі № 0940/1918/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Р. Й. Коваль

судді

Л. Я. Гудим

В. В. Гуляк

Постанова складена у повному обсязі 14 травня 2019 року.