Справа № 9901/6/19
Суддя: Саприкіна Ірина Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

08 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 9901/6/19

Провадження № 11-460заі19

Суддя Великої Палати Верховного Суду Саприкіна І. В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 08 січня 2019 року у справі за його позовом до Верховної Ради України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Верховної Ради України, яка під час ухвалення ч. 2 ст. 320 Глави 3 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 № 2147-VIIІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» всупереч вимогам п. 2 ст.3, п. 3 ст. 5, п. 3 ст. 8, п. 1 ст. 9, п. 2 ст. 19, п. 3 ст. 22, п. 1, п. 4 ст. 41, п. 1 ст .43, п. 2 ст. 54, п. 2 ст. 55, п. 1 ст. 64, п. 1 ст. 58, ст. 124, ст. 129 Конституції України, Закону України від 21 квітня 2015 року № 336-VII «Про забезпечення права на справедливий суд», Закону України «Про Регламент Верховної Ради України» незаконно обмежила, звузила зміст та обсяг існуючих прав і свобод позивача, не врахувала усіх положень, передбачених Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд», та не внесла в ч. 2 ст. 320 Глави 3 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 № 2147-VIIІ, пункти 4, 5, 6 наступного змісту:

« 4) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

5) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підвідомчості або підсудності справ;

6) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, викладеному в постанові Верховного Суду висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права»;

- зобов'язати Верховну Раду України в термін, що не перевищує 30 календарних днів з моменту ухвалення рішення у справі, доповнити ч. 2 ст. 320 Глави 3 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 № 2147-VIIІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» пунктами 4, 5 та 6 вищезазначеного змісту.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 08 січня 2019 року у відкритті провадження відмовлено за п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки цей позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись із таким судовим рішенням з підстави порушення судом першої інстанції норм процесуального права, 23 квітня 2019 року ОСОБА_3подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, суд установив, що вона не відповідає вимогам ст. 296 КАС України, з огляду на таке.

Статтею 295 КАС України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Як убачається з апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів, оскаржувану ухвалу, постановлено 08 січня 2019 року, позивач отримав засобами поштового зв'язку 15 січня 2019 року (підтверджується копією конверту та інформацією із сайту ПАТ «Укрпошта»). Отже п'ятнадцятиденний строк на апеляційне оскарження сплинув 30 січня 2019 року.

Проте, позивач звернувся з апеляційною скаргою лише 23 квітня 2019 року (підтверджується копією накладної № 2199147 та інформацією із сайту кур'єрської служби доставки «Грандекс», послугами якої скаржник скористався для доставки апеляційної скарги з доданими документами до Великої Палати Верховного Суду), тобто з порушенням строків, передбачених ст. 295 КАС України.

Водночас ОСОБА_3 просить поновити пропущений строк на звернення з апеляційною скаргою. При цьому скаржник не зазначає будь-яких вагомих причин пропуску строку на звернення зі скаргою.

Крім того, всупереч п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги не додано документа про сплату судового збору.

Відповідно до підп. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 тис. 921 грн.

З огляду на зазначене, за подання до суду апеляційної скарги розмір судового збору складає 1 тис. 921 грн.

Разом з тим, подана апеляційна скарга містить клопотання про звільнення від сплати судового збору чи відстрочення його сплати у зв'язку з скрутним майновим станом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

У ч. 2 ст. 8 Закону № 3674-VI вказано, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Втім, матеріали апеляційної скарги не містять обставин, з якими зазначені вище норми Закону № 3674-VI пов'язують право на пільгу щодо сплати судового збору та можливість звільнення скаржника від його сплати або відстрочення.

Додана до матеріалів апеляційної скарги довідка АТ «Укрсиббанк» про арешт рахунків ПП «Виробничо-Дистрибюторська Компанія «Дім Вина «Скала», генеральним директором якого є ОСОБА_3, не може бути прийнята судом, оскільки факт накладення арешту на рахунки підприємства, директором якого є позивач, не є підтвердженням його фінансового стану, а також неотримання ним інших доходів, з яких може бути сплачений судовий збір. Скаржник не надав жодних доказів щодо його особистого майнового стану, зокрема, довідки з органу ДФС про відсутність доходів за попередній календарний рік.

Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 КАС України.

Відповідно до положень ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Для усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_3 необхідно надати обґрунтовану заяву про поновлення строків із зазначенням вагомих причин пропуску строку на звернення зі скаргою, підтверджену належними доказами та сплатити судовий збір у розмірі 1 тис. 921 грн за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір» (Верховний Суд, 055)», призначення платежу - 207; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України; судовий збір, за позовом (ПІБ позивача), Верховний Суд.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 169, 295, 296, 298 КАС України, суддя Великої Палати Верховного Суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 08 січня 2019 року у справі за його позовом до Верховної Ради України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Великої Палати

Верховного Суду І.В. Саприкіна