Справа № 826/7399/18
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 квітня 2019 року
м. Київ
Справа № 826/7399/18
Провадження № 11-325апп19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Прокопенка О.Б.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,
перевіривши наявність підстав для прийняття до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Командування військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИЛА:
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати незаконним зняття його з квартирної черги командуванням та житловою комісією військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України;
- зобов`язати командування та житлову комісію військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України відновити ОСОБА_1 на квартирному обліку;
- зобов`язати Міністерство Оборони України, командування та житлову комісію військової частини НОМЕР_1 виконати пункт 45 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в УРСР та надати ОСОБА_1 житлове приміщення протягом трьох місяців;
- стягнути з відповідача спричинену моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 5 вересня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 15 січня 2019 року рішення суду першої інстанції скасував та закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), оскільки цей позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені цими судами рішення та прийняте нове про задоволення позову в частині визнання незаконним зняття його з квартирної черги 23 січня 2018 року за даними протоколу № 33 (реєстраційний номер 161/7 від 31 січня 2018 року) командуванням та житловою комісією військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 20 лютого 2019 року відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 вересня 2018 року та відкрив касаційне провадження у справі за скаргою на постанову суду апеляційної інстанції від 15 січня 2019 року, копії касаційної скарги скерував учасникам справи з установленням строку для подання відзивів на неї.

22 березня 2019 року до суду надійшов відзив Міністерства оборони України на касаційну скаргу, до якого додано докази направлення відзиву ОСОБА_1

2 квітня 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановив ухвалу, якою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС.
Відповідно до цієї норми справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
Оскільки в касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову апеляційного суду у зв`язку з порушенням правил предметної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття цієї справи до розгляду.

Щодо заявленого ОСОБА_1 у касаційній скарзі клопотання про розгляд справи за його участю Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.
Згідно зі статтею 344 КАС у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статті 341 цього Кодексу.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За правилами частини шостої статті 262 КАС суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, а також якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Таким чином, питання щодо виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується касаційним судом з урахуванням необхідності заслуховування таких пояснень.
Велика Палата Верховного Суду перевіряє в межах касаційної скарги у цій справі аргументи про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм права при вирішенні ним питання поширення юрисдикції адміністративного суду на цей спір та не може встановлювати обставини справи, збирати та перевіряти докази і надавати їм оцінку.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Вочевидь, «публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 [Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод] (статті 6-1), захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції» (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78),§ 25).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Axen v. Germany», § 28).

Крім того, ЄСПЛ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (заява № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду (рішення від 25 квітня 2002 року). У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу.
ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не представив переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.
Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду створив учасникам процесу у цій справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог КАС.
Ураховуючи наведене, а також доводи касаційної скарги, зміст оскаржуваного судового рішення, характер спірних правовідносин у цій справі та межі перегляду судом касаційної інстанції, цей суд не вбачає необхідності надання пояснень сторонами у зазначеній справі у ході її касаційного перегляду саме в судовому засіданні, у зв`язку з чим підстави для касаційного розгляду справи за участю позивача відсутні.
Таким чином Велика Палата Верховного Суду вважає за можливе призначити цю справу до розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.
Водночас суд вважає за необхідне поінформувати учасників справи щодо вчинення процесуальних дій стосовно розгляду їх справи в порядку письмового провадження шляхом надіслання копій цієї ухвали.

Керуючись статтями 345 та 346 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
1. Прийняти до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Командування військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

2. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд касаційної скарги за його участю.
3. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду на 19 червня 2019 року в порядку письмового провадження без виклику учасників справи у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

4. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. Б. Прокопенко
Судді: Н. О. Антонюк Н. П. Лященко
С. В. БакулінаІ. В. Саприкіна
Д. А. ГудимаО. М. Ситнік
В. І. ДанішевськаО. С. Ткачук
О. Р. КібенкоВ. Ю. Уркевич
В. С. КнязєвО. Г. Яновська
Л. М. Лобойко