Справа № 560/1293/19
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1293/19
РІШЕННЯ

іменем України

13 травня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В.

за участі:секретаря судового засідання Голуб О.Р. представника позивача: Сітнікова А.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Першого відділу ДВС м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Бухтоярова А.М. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №58138652 від 21.01.2019;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58138652 від 21.01.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.01.2019 головний державний виконавець Першого відділу ДВС м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області Бухтояров А.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58138652 на підставі постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області № 22/622 від 04.12.2018, про стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 223380,00 грн. та виконавчого збору у розмірі 22338,00 грн., яку позивач отримала 22.04.2019.

Вказану постанову позивач відразу оскаржила до Хмельницького окружного адміністративного суду та 21.12.2018 суд відкрив провадження у справі № 560/4227/18, яке триває до цього часу.

На думку позивача, здійснення будь яких дій щодо початку процедури стягнення штрафних санкцій в період судового розгляду їх правомірності, суперечить вимогам чинного законодавства.

Разом з тим вказує, що таке стягнення є непропорційним, не законним та таким що не відповідає суспільному інтересу, оскільки вина позивача не доведена, у разі доведеності вини в добровільному порядку сплатити штраф їй не запропоновано, отже законних підстав відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору не було.

На думку Позивача, свідоме пред`явлення уповноваженими особами Управління Держпраці у Хмельницькій області постанови до примусового виконання під час судового розгляду, свідчить про спробу унеможливити виконання рішення суду в справі № 560/4227/18, або визнати спірні питання заздалегідь вирішеними без будь-якого рішення суду.

Ухвалою від 26.04.2019 суд відкрив провадження в даній справі та призначив її до розгляду.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, та вважає, що доводи, вказані позивачем у позовній заяві, не відповідають дійсності, а рішення, прийняте державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області є законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не прибуття, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановив суд та підтверджується матеріалами справи, 04.12.2018 Управління Держпраці у Хмельницькій області винесло постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/622, згідно якої, керуючись статтею 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), статтею 53 Закону України "Про зайнятість населення", частиною 3 статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженою постановою КМУ від 17.07.2013 № 509, та на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, накладено на ФОП ОСОБА_1 . штраф у розмірі 223380,00 грн.

На адресу Першого відділу ДВС м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області згідно супровідного листа Управління Держпраці у Хмельницькій області направило заяву для примусового виконання постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області №22/622 від 04.12.2018 разом з оригіналом.

На підставі наведеного, 21.01.2019 головний державний виконавець Першого відділу ДВС м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області Бухтояров А.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58138652 про стягнення з боржника 223380,00 грн. штрафу та 22338,00 грн. виконавчого збору.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернулася до суду з позовом про визнання постанови протиправною та скасування.

Досліджуючи правомірність спірної постанови, суд виходив з наступного.

Згідно зі статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

У виконавчому документі зазначаються, в тому числі дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (пункт 6 частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до статті 26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною четвертою статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Суд зазначає, що механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП України та частин 2-7 статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи) визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (надалі - Порядок 509).

Відповідно до пункту 2 цього Порядку штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Пунктом 8 Порядку 509 передбачено, що за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Пунктом 9 Порядку 509 передбачено, що штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб`єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу.

Відповідно до пункту 11 цього ж Порядку не сплачені у добровільному порядку штрафи, передбачені частиною другою статті 265 КЗпП України, стягуються органами державної виконавчої служби.

Водночас суд зазначає, що наказом Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 №1338 (далі - Наказ 1338) затверджено форму постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

У формі постанови, яка затверджена цим Наказом, зокрема зазначаються наступні дані: "Дата набрання постановою законної сили з "___" _________20__ року.

Постанова про накладення штрафу може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення або з дня залишення скарги або протесту на постанову без задоволення.

Строк пред`явлення постанови до виконання до "___" _________20__ року (включно).

Постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку".

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що штраф, накладений органом Держпраці, сплачується суб`єктом господарювання протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, а постанова органів Держпраці про накладення штрафу є виконавчим документом, який може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

З матеріалів справи вбачається, що Управління Держпраці у Хмельницькій області 04.12.2018 винесло постанову про накладення штрафу №22/622, якою накладено штраф на позивача у розмірі 223380,00 грн.; дата набрання постановою законної сили - 04.12.2018.

З огляду на положення пункту 9 Порядку № 509 строк для добровільного виконання постанови від 04.12.2018 № 22/622 до 04.03.2019.

Після спливу строку на добровільну сплату (04.01.2019), 16.01.2019 постанова про накладення штрафу від 04.12.2018 №22/622 направлена Управлінням Держпраці у Хмельницькій області до примусового виконання до Першого відділу ДВС м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області.

З огляду на вказані обставини, головний державний виконавець Першого відділу ДВС м. Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області Бухтояров А.М. 21.01.2019 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58138652 з примусового виконання постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області про накладення штрафу від 04.12.2018 №22/622, відтак, і підстав для повернення виконавчого документа стягувачу станом на 21.01.2019 у відповідача не було.

Доводи позивача про оскарження постанови Управління Держпраці у Хмельницькій області від 04.12.2018 № 22/622 у судовому порядку суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, дійсно, відповідно до ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.12.2018 відкрите провадження у справі № 560/4227/18 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування припису №22-01/3449-ІВ-850 від 19.11.2018 та постанови №22/622 від 04.12.2018.

Відповідно до частини 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Разом з тим, відомостей про звернення позивача із заявою про забезпечення позову (та забезпечення такого судом) в межах провадження в адміністративній справі №560/4227/18 не надано.

Інших підстав для скасування постанов позивачем не наведено, а судом не встановлено.

Разом з тим, згідно з статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Підсумовуючи наведене, суд зауважує, що відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено відсутність правових підстав для визнання протиправними дій державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження та відсутність правових підстав для зобов`язання скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Таким чином, держаний виконавець при винесенні спірної постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №58138652 від 21.01.2019 діяв у межах наданих йому Законом № 1404-VIII повноважень, тому його дії та, відповідно, спірна постанова є законними та обґрунтованими.

За таких обставин, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову повністю.

За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови позивачу у задоволенні позову, судові витрати на його користь стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Перший відділ державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 372258066)

Головуючий суддя В.В. Матущак