Справа № 398/512/17
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2019-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року справа № 398/512/17

провадження № 2-іс/340/10/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді - Петренко О.С., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача-1: Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Кіровоградській області, вул. Дворцова,28, кім.303, м. Кропивницький,25006

до відповідача-2: головного інспектора будівельного нагляду Управління ДАБІ у Кіровоградській області Подгорецького Василя Вікторовича, вул. Дворцова,28, кім.303, м. Кропивницький,25006

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить:

1)скасувати постанову №33/2017-Ол від 15 лютого 2017 року Управління ДАБІ в Кіровоградській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.7 ст.96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.;

2)визнати незаконним протокол №25/2017-Ол від 02.02.2017р. про адміністративне правопорушення;

3) визнати незаконним припис №37/2017-Ол від 02.02.2017р. про усунення порушення вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандарті і правил.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 січня 2019 року вказаний позов, в порядку вимог ст.29 КАС України передано на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Зазначена справа надійшла до суду 04.02.2019 року та передана на розгляд головуючому судді Петренко О.С.

Ухвалою суду від 06.02.2019 року вказаний позов залишено без руху, в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.169 КАС України.

Ухвалою суду від 22 лютого 2019 року роз`єднано позовні вимоги в справі, справу в частині визнання незаконним припису №37/2017-Ол від 02.02.2017 року про усунення порушень вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні (а.с.204-205).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний припис є таким, що суперечить Конституції України, Законам України "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності". Постановам КМУ від 23 травня 2011 р. № 553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", від 6 квітня 1995 р. № 244 "Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та інших нормативно-правових актів, оскільки:

- відповідач не мав повноважень здійснювати спірну перевірку щодо позивача з питань дотримання вимог містобудівного законодавства.

- відповідачем було перевищено повноваження при здійсненні перевірки позивача та порушено процедуру проведення такої перевірки.

Представник відповідача1 надав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог зазначивши, що перевірка позивача проведена відповідно до положень Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", під час якої здійснено виїзд на об`єкт будівництва. Так, під час перевірки встановлено факт виконання позивачем будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 шляхом влаштування прибудови до неї без декларації про початок виконання таких робіт, що є порушенням ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, яка діяла на момент перевірки) (а.с. 216-217).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову, з підстав викладених у відзиві.

Усною ухвалою, занесеною до журналу судового засідання від 21.03.2019 року, подальший розгляд справи вирішено здійснювати в порядку письмового провадження.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.02.2017 року Інспекцією ДАБК в Кіровоградській області, на підставі заяви ОСОБА_3 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 та направлення №43 від 31.01.2017 року було проведено позапланову перевірку виконання будівельних робіт з будівництва з прибудови (тамбура) до квартири АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки складено Акт №34/2017-Ол від 02.02.2017р., Протокол №25/2017-Ол від 02.02.2017 року та Припис №37/2017- Ол (а.с.13-16,19,31-32).

Під час проведення перевірки, яка здійснювалась у присутності ОСОБА_1 та її представника, представника Олександрійської міської ради та посадової особи відповідача встановлено, факт виконання позивачем будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 шляхом влаштування прибудови до неї без декларації про початок виконання таких робіт, що є порушенням ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, яка діяла на момент перевірки).

Враховуючи виявлене порушення вимог містобудівного законодавства та з метою його усунення, ОСОБА_1 , на підставі ч.4 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", видано припис №37/2017-Ол від 02.02.2017р., яким зобов`язано усунути виявлене порушення - шляхом приведення земельної ділянки до попереднього стану в термін до 02.03.2017 року на об`єкті будівництва (а.с.31-32).

Сторона позивача зазначила, що вказаний припис є неправомірним, оскільки під час перевірки, інспектору надано було всі дозвільні документи, які вона збирала для здійснення прибудови, однак вони інспектором до уваги взяті не були.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, іншими спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Згідно зі ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (ч.1).

Механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду визначений Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду №698, яким також передбачено, що нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду в областях шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок (п.2 Порядку №698).

Відповідно до п.3 цього Порядку основними завданнями нагляду є: 1) виявлення, припинення та запобігання порушенню уповноваженими органами містобудування та архітектури, визначеними відповідно до статті 13 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними відповідно до статті 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності; 2) скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об`єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів; 3) притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності відповідно до закону.

Пунктами 4, 5 Порядку №698 передбачено, що з метою здійснення нагляду головні інспектори будівельного нагляду: 1) перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду; 2) витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади; 3) мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів, приміщень об`єктів нагляду та об`єктів будівництва, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду; 4) вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; 5) залучають у разі потреби до здійснення нагляду фахівців підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів.

Відповідно до п.14 Порядку №698, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена квартальним планом роботи Держархбудінспекції.

Позапланова перевірка проводиться з виїздом на об`єкт нагляду.

Згідно п.15 Порядку №698, підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання об`єктом нагляду письмової заяви про проведення перевірки щодо нього;

2) перевірка виконання об`єктом нагляду припису головного інспектора будівельного нагляду;

3) обґрунтоване звернення фізичної чи юридичної особи про порушення їх прав, визначених законодавством, об`єктом нагляду під час виконання ним повноважень у сфері містобудівної діяльності;

4) письмова вимога правоохоронних органів про проведення перевірки;

5) виявлення за результатами камеральної чи документальної перевірки відомостей про порушення об`єктом нагляду вимог законодавства під час виконання ним повноважень у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п.16 Порядку №698, позапланова перевірка проводиться на підставі наказу Держархбудінспекції та направлення на проведення перевірки за формою згідно з додатком 1.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: 1) видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 2) притягати посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону; 3) письмово ініціювати притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності; 4) вносити письмове подання про звільнення посадової особи об`єкта нагляду до органу, який здійснив її призначення; 5) вносити письмове подання про позбавлення посадової особи об`єкта нагляду права виконувати певні види робіт до органу, яким таке право надавалося; 6) скасовувати чи зупиняти дію прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Відповідно до пункту 23 Порядку №698, за результатами планової або позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду, який проводив перевірку, складає акт перевірки за формою згідно з додатком 4.

Згідно п.29 Порядку №698, у разі виявлення головним інспектором будівельного нагляду під час проведення перевірки порушення, відповідальність за яке встановлена законом, складається протокол про правопорушення за формою, встановленою Мінрегіоном.

У разі виявлення головним інспектором будівельного нагляду під час проведення перевірки порушення, яке може бути усунуто, видається припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі - припис) за формою згідно з додатком 5. Згідно п.35 Порядку №698, головний інспектор будівельного нагляду розглядає справи про правопорушення відповідно до вимог закону та за результатами їх розгляду виносить постанови за формою, встановленою Мінрегіоном.

Згідно п.32 Порядку №698, якщо рішення об`єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва на право власності на житло від 10 травня 1993 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 Згідно з вказаним Свідоцтвом та технічним паспортом, квартира №6 розташована в одноквартирному будинку індивідуальної забудови (а.с.22-27).

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради №1090 від 28.12.2006 року "Про дозвіл на будівництво в індивідуальному житловому секторі", ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво тамбуру до квартири АДРЕСА_1 (а.с.28).

Так, в судовому засіданні встановлено, що будівництво прибудови (тамбура) розміром 3 м на 2,5 м до квартири АДРЕСА_1 виконано в першому півріччі 2007 року. Дозвільні документи на будівництво отримувались в 4 кварталі 2006 року.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що для отримання дозволу на будівництво нею було подано заяву до виконавчого комітету Олександрійської міської ради народних депутатів. Представник міської ради здійснив обстеження будинку та квартири. За результатом перевірки виготовлено будівельний паспорт - дозвіл на виконання будівельних робіт. Будівельний паспорт - дозвіл узгоджено з Державним пожежним наглядом, з Державним санітарним наглядом, з службовою Головного архітектора міста та відділом житлового забезпечення міськвиконкому (а.с.29-30).

Крім того, судом встановлено, що при отриманні будівельного паспорту - дозволу ОСОБА_1 подано повідомлення про початок будівельних робіт.

Так, судом встановлено та не спростовано представником відповідача під час судового розгляду, що по об`єктам, по яким здійснювалось будівництво в 2007 р., на підставі будівельного паспорту - дозволу, подання декларації про початок будівельних робіт не передбачалось.

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що під час отримання дозвільних документів на будівництво прибудови (тамбуру), вказана будівля віднесена до категорії малої індивідуальної забудови та видано паспорт - дозвіл, площа забудови - 6,3 кв.м.

Так, представник позивача та позивач зазначили, що для вказаної категорії будівництва (станом на момент отримання відповідних дозвільних документів) не передбачалось розроблення технічної документації (проекту будівництва).

Відносини, які виникають у сфері містобудівної діяльності врегульовано Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011р. № 3038-VI (далі - Закон №3038), Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" (далі - Порядок № 553).

Відповідно до п.п. 3,5 Порядку № 553 - державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки, крім іншого, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Як встановлено судом, направлення для проведення позапланової перевірки здійснено за зверненням ОСОБА_3

Як вбачається із акту перевірки, будівництво тамбуру в будинку по АДРЕСА_1 , здійснювалося в період з 2006 по 2007 роки, що підтверджується будівельним паспортом (а.с. 29), рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 28.12.2006 року про дозвіл на будівництво в індивідуальному житловому секторі (а. с. 28).

Отже, будівництво тамбуру було розпочато в 2006 році на підставі документів, визначених рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 28.12.2006 рок, та після отримання будівельного паспорту, реєстрації його в міській раді та погодження в Державному пожежному нагляді, Державному санітарно-епідеміологічному нагляді та відділі архітектури.

В акті перевірки відповідач посилається на те, що при початку будівництва позивачем було порушено норми ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме - факт виконання будівельних робіт без декларації про початок виконання таких робіт.

Суд зазначає, що згідно з ст.34 Закону №3038 та п.2 Порядку виконання будівельних робіт (затвердженого Постановою КМУ від 13 квітня 2011 року №466) дозвільних документів на будівельні роботи є три:

- повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що видається (надсилається) замовником у Держархбудінспекції за місцезнаходженням об`єкта будівництва - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта;

- декларація, яка реєструється відповідною Інспекцією - щодо об`єктів будівництва , що відносять до І-ІІІ категорії складності;

- дозвіл на виконання будівельних робіт, що видається замовнику Держархбудінспекцією - щодо об`єктів будівництва, які відносяться до IV і V категорії складності.

Таким чином, суд зазначає, що до 2011 року ( до прийняття Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 року №466) діяв інший порядок, який не передбачав подання декларації про початок будівельних робіт.

Суд зазначає, що на момент оформлення, узгодження та отримання дозвільної документації ОСОБА_1 для виконання будівельних робіт діяв Закон України "Про планування і забудову територій" №1699-ІІІ від 20.04.2000р., який втратив чинність з прийняттям Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038 від 12.03.2011 року.

Так, приписами Закону України №1699-ІІІ було визначено, що проектна документація на будівництво об`єктів містобудування розробляється згідно з вихідними даними на проектування з дотриманням вимог державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови та затверджується замовником в установленому законом порядку.

Порядок розроблення і затвердження проектної документації на будівництво об`єктів містобудування встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань архітектури та містобудування.

Так, ст.29 Закону №1699-ІІІ (в редакції, що діяла на момент отримання дозвільної документації) визначала, що дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається на підставі:

- проектної документації, погодженої та затвердженої в порядку, визначеному законодавством;

-документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а у разі, якщо замовник (забудовник) не є власником чи користувачем земельної ділянки, також подається нотаріально засвідчена згода власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки, а якщо ділянка перебуває у користуванні, - нотаріально засвідчені згоди власника та користувача земельної ділянки на її забудову;

- рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об`єкта містобудування;

- документа про призначення відповідальних виконавців робіт та відомостей про здійснення авторського та технічного нагляду.

У разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування для отримання дозволу на виконання зазначених робіт додається копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його власника на проведення зазначених робіт.

Видача та реєстрація дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється протягом одного місяця з дня подання заяви.

Матеріали справи свідчать, що позивачем отримано всі дозвільні документи, відповідно до вимог Закону №1699-ІІІ (в редакції, що діяла на момент отримання дозвільної документації).

Суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038 прийнято 12.03.2011 року.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами даної адміністративної справи, в тому числі актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, протоколом про адміністративне правопорушення від 02.02.2017 р., постановою № 33/2017-Ол по справі про адміністративне правопорушення від 15.02.2017 р. будівельні роботи тривали у 2006-2007 роках.

Аналізуючи вищенаведені встановлені судом фактичні обставини, та співставляючи їх із нормами законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, суд приходить до висновку що, станом на початок будівельних робіт позивачем, норми даного закону не діяли, а відтак і не могли бути порушенні позивачем.

Статтею 58 Конституції України, визначеного закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином актом перевірки було зафіксовано порушення норми Закону № 3038, які не діяли на початок будівництва будинку, а отже притягнення позивача до адміністративної відповідальності за таке порушення суд вважає неправомірним.

Також неправомірним є і припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №37/2017-Ол від 02.02.2017 р. оскільки він винесений на усунення необґрунтованих та безпідставних порушень встановлених актом перевірки, крім того на день винесення припису будівництво завершено, що підтверджується самим відповідачем.

У відповідності до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Як вбачається із постанови по справі про адміністративне правопорушення від 15.02.2017 р. позивача притягнули до адміністративної відповідальності за провопорушення яке мало місце в 2006-2007 роках.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що правопорушення тривало до моменту його виявлення, оскільки матеріалами справи підтверджено, що будівельні роботи почались у 2006 році та закінчилися у 2007 році.

Суд зазначає, що обов`язок виконувати будівельні роботи за умови наявності визначених документів передбачено як попереднім так і чинним законами у сфері регулювання містобудівної діяльності.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем отримано всі дозвільні документи, відповідно до вимог Закону №1699-ІІІ (в редакції, що діяла на момент отримання дозвільної документації).

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зазначені вище обставини, які досліджені судом у ході розгляду даної справи, в їх сукупності - дають підстави вважати, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного припису не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних по справі, а тому, за відсутності належного дослідження відповідачем питання щодо наявності чи відсутності в діях позивача складу правопорушення, оскаржений позивачем припис є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, беручи до уваги усе вищевикладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази, які мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, в їх сукупності, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову з підстав, що викладені вище.

Частиною 1 ст. 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, то судові витрати слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати припис №37/2017-Ол від 02 лютого 2017 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( код - НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно - будівельної інспекції України (код 37471912).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 13.05.2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко