Справа № 300/323/19
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3953/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Малого приватного підприємства кафе «Волошка» на ухвалу судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року про повернення позовної заяви у справі № 300/323/19 (ухвала постановлена в м. Івано-Франківську, суддею Кафарським В.В.) за адміністративним позовом Малого приватного підприємства кафе «Волошка» до Коломийської міської ради про визнання протиправними і скасування припису,

в с т а н о в и в:

МПП «Волошка» 13.02.2019 звернулося в суд з адміністративним позовом до Коломийської міської ради, в якому просило визнати протиправними і скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 05.09.2018 та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14.09.2018 за №27/15-41/18.

Ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року позовну заяву МПП «Волошка» повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами на підставі пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу судді та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що про накладення штрафу підприємству відомо не було, оскільки на адресу МПП «Волошка» не надходило жодних документів на підставі яких був накладений штраф. Апелянт вказує, що суд першої інстанції протиправно не взяв до уваги причини пропуску звернення до суду та не надав їм належної правової оцінки.

Оскільки апеляційну скаргу подано на ухвалу судді про повернення позовної заяви, суд відповідно до вимог частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Ухвалюючи дане рішення, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду, не навівши при цьому поважних та об'єктивних причин пропуску вказаного строку.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред'явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Водночас ч.2 ст.44 КАС України покладає на учасників справи обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки, в тому числі щодо дотримання строків звернення до суду, визначених законом, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно з частинами першою - другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Як видно з матеріалів справи, ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 позовну заяву МПП «Волошка» залишено без руху та встановлено позивачу 10 денний строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Зокрема, залишаючи без руху позовну заяву суд зазначив про пропущення позивачем строку звернення до суду, та вказавши, що заяви про поновлення строку такого звернення разом із позовною заявою позивачем не подано.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 14.02.2019 позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що оскаржувані ним документи, які були направлені на адресу підприємства останнім отримані не були, а відтак позивачу не було відомо про існування цих документів.

Ухвалою судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу, оскільки позивач не довів поважність ним пропуску строку звернення до суду.

Разом з тим, на переконання колегії суддів вказана причина пропуску строку звернення до суду є поважною.

Щодо визначення, власне, поважності причин пропуску строку звернення до суду, то суд апеляційної інстанції звертає увагу, що законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строків, а тому, відповідно, вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції суду, до якого з адміністративним позовом звертається позивач. Разом з тим, поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об'єктивні перешкоди для звернення особи з адміністративним позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у позовній заяві причин, підтверджених відповідними засобами доказування, та доданих до неї матеріалів.

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Судом встановлено, що позивач просить суд визнати протиправними і скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 05.09.2018 та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14.09.2018 за №27/15-41/18.

Приймаючи до уваги зміст заявлених позивачем вимог, колегія суддів вважає, що для вирішення питання стосовно поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом, необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про існування оскаржуваного припису та постанови про накладення штрафу.

З матеріалів справи встановлено, що про порушення свого права позивач фактично дізнався 02.02.2019, коли отримав оскаржувані документи, що підтверджується, зокрема, роздруківкою з офіційного сайту Укрпошта (а.с. 56) на що також звертає увагу у своїй апеляційній скарзі.

Як видно з матеріалів справи позивачу направлялись акт про недопущення посадових осіб органу ДАБК на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 05.09.2018 та від 14.09.2018, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.09.2018, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 05.09.2018 та постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №27/15-41/18 від 14.09.2018 (а.с. 46-54).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем вищевказаних документів.

Судом першої інстанції також не досліджено питання чи дії позивача щодо не отримання вищевказаних документів були навмисними.

Наведені обставини в своїй сукупності під час прийняття процесуального рішення залишилися поза увагою суду першої інстанції.

В даному випадку, позивачем зазначено обґрунтовані причини пропущення строку звернення до адміністративного суду та надано докази на підтвердження того, що існували певні об'єктивні обставини, що перешкоджали йому скористатися правом на звернення до адміністративного суду у встановлений законом строк.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу є передчасним та необґрунтованим.

Апеляційний суд також наголошує на необхідності дотримання судом норм статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод щодо забезпечення права особи на доступ до суду.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Європейський суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 243, 250, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства кафе «Волошка» задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року про повернення позовної заяви у справі № 300/323/19 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула