Справа № 802/907/18-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/907/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

07 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю: секретаря судового засідання:Черняк А.В.

представників позивача: Волкової В.А., Слюсар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом командитного товариства "Бізнес Гарант" (приватне підприємство "ВІП Бізнес" і Компанія) до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Прикарпатзахідтранс» про визнання протиправними та скасування вимог,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом командитного товариства "Бізнес Гарант" (приватне підприємство "ВІП Бізнес" і Компанія) до Енергетичної митниці ДФС, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатзахідтранс" про визнання протиправними та скасування вимог.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2018 року, позов задоволено:

-визнано протиправними та скасовано вимоги Енергетичної митниці ДФС України: №1 від 08 лютого 2018 року про сплату належної суми митних платежів за гарантією №823547-U16-680146 від 01.09.2017 у розмірі 135357798,03 грн.; №2 від 08 лютого 2018 року про сплату належної суми митних платежів за гарантією №826203-U16-680158 від 27.09.2017 у розмірі 6917458,63 грн.; №3 від 08 лютого 2018 року про сплату належної суми митних платежів за гарантією №826939-U16-680161 від 03.10.2017 у розмірі 171140663,81 грн; №4 від 08 лютого 2018 року про сплату належної суми митних платежів за гарантією №827073-U16-680162 від 04.10.2017 у розмірі 60161577,31 грн.; №5 від 08 лютого 2018 року про сплату належної суми митних платежів за гарантією №826065-U16-680157 від 26.09.2017 у розмірі 81497518,68 грн.; №6 від 08 лютого 2018 року про сплату належної суми митних платежів за гарантією №824829-U16-680151 від 14.09.2017 у розмірі 81497518,68 грн.; №7 від 02 квітня 2018 року про сплату належної суми митних платежів за гарантією №827076-U16-680165 від 04.10.2017 у розмірі 27121417,19 грн.; №8 від 02 квітня 2018 року про сплату належної суми митних платежів за гарантією №827078-U16-680167 від 04.10.2017 у розмірі 10508236,85 грн.; №9 від 02 квітня 2018 року про сплату належної суми митних платежів за гарантією №827803-U16-680170 від 10.10.2017 у розмірі 31056915,19 грн.; №10 від 02 квітня 2018 року про сплату належної суми митних платежів за гарантією №835797-U16-680218 від 13.12.2017 у розмірі 59442598,00 грн.; №11 від 02 квітня 2018 року про сплату належної суми митних платежів за гарантією №835892-U16-680165 від 14.12.2017 у розмірі 2193429,69 грн.

-стягнуто на користь командитного товариства "Бізнес Гарант" () судовий збір у розмірі 616700,00 (шістсот шістнадцять тисяч сімсот) гривень, що був сплачений при зверненні до суду, за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці ДФС України ().

02.01.2019 року Енергетична митниця ДФС подала до суду першої інстанції заяву про відстрочення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року в частині стягнення на користь КТ "Бізнес Гарант" суми судового збору.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення, подав апеляційну скаргу.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що на рахунках Енергетичної митниці ДФС на даний час відсутні кошти для виконання рішення суду в частині стягнення суми судового збору. При цьому, видача виконавчого листа та його виконання в подальшому призведене до фактичного блокування діяльності Енергетичної митниці ДФС та позбавить її доступу до правосуддя в інших справах.

04.04.2019 від позивача, через канцелярію суду, надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв'язку із чим просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Поряд з відзивом позивачем надано лист ГУ ДКС України у Подільському районі м.Києва від 15.03.2019 01-48/17, зі змісту якого вбачається, що згідно виконавчого листа по справі №802/907/18-а від 04.01.2019 проведено списання коштів з Енергетичної митниці ДФС в повному обсязі.

В судовому засіданні представники позивача заперечили щодо задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повноважного представника для участі у справі до суду не направив.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що єдиною правовою підставою для розстрочення виконання судового рішення можуть бути виняткові обставини, які ускладнюють його виконання, однак відповідачем таких обставин не наведено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку обставинам справи, виходить із наступного.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності,-за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин 1,3 та 4 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім'ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Наведена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Так, єдиною підставою для відстрочення виконання судового рішення, апелянт зазначив відсутність бюджетних асигнувань на сплату суми судового збору, в тому числі на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року в частині стягнення суми судового збору.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що обставина на яку посилається відповідач, не є беззаперечною підставою для прийняття рішення про відстрочення виконання рішення суду.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відстрочення та розстрочення виконання рішення суду є правом, а не обов'язком суду.

При цьому, відповідно до частини п'ятої статті 378 КАС відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення.

Проте, відповідач не навів жодних доводів на підтвердження того, що обставина, на яку останній посилається як на перешкоду в виконанні судового рішення, буде усунута станом на 02.07.2019 року.

Крім того, як встановлено під час апеляційного розгляду справи, ГУ ДКС України у Подільському районі м.Києва на виконання виконавчого листа по справі №802/907/18-а від 04.01.2019 про стягнення з Енергетичної митниці ДФС на користь КТ "Бізнес Гарант" судового збору в сумі 616700 грн., проведено списання вищевказаних коштів з відповідача в повному обсязі. Отже станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, рішення по даній справі в частині стягнення суми судового збору, виконано в примусовому порядку.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів, погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що визначені статтею 378 КАС правові підстави для відстрочення чи розстрочення виконання рішення в даному випадку відсутні, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні заяви відповідача, а відтак підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

При цьому, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене, враховуючи наведені вимоги КАС, колегія суддів приходить до висновку, що при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року- без змін.

Керуючись ст.ст. 14, 205, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 370, 378 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року- без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 травня 2019 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.