Справа № 300/513/19
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2019 р. справа № 300/513/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, також - позивач) звернулася в суд із позовною заявою до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (надалі, також - відповідач) про визнання протиправними дії щодо відмови у поновленні та виплаті пенсі та зобов`язання здійснити поновлення та виплату заборгованості по сумах невиплачених пенсій за період з лютого 2018 року по час відновлення виплати пенсії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.01.2019 ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного України Івано-Франківської області із заявою про поновлення виплати пенсії по довіреності та виплату нарахованих сум пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини. Однак, відповідачем листом від 31.01.2019 за №9/I-15 відмовлено ОСОБА_2 , у поновленні виплати раніше призначеної пенсії. Вважає вказану відмову незаконною та безпідставною, оскільки відповідачем не враховано висновків Конституційного Суду України у рішенні від 07.10.2009 по справі №25-рп/200. Таким чином, на думку позивача, відмова Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у поновленні виплати пенсії є протиправною.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.1-2).

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 25.03.2019. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що у зв'язку із тим, що ОСОБА_2 з лютого 2018 по серпень 2018 не отримувала пенсію через поштове відділення зв'язку шість місяців підряд виплата їй пенсії з вересня 2018 припинена згідно пункту 4 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Виплату пенсії буде відновлено та повернуто за невиплачений період при особистому зверненні із заявою ОСОБА_2 до управління.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши в сукупності письмові докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено таке.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Надвірнянському об`єднаному Пенсійному фонді України Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В період з лютого 2018 року по серпень 2018 року ОСОБА_2 не отримувала пенсію через поштове відділення зв`язку, а тому з вересня 2018 року виплата пенсії була припинена згідно пункту 4 частини 1 статті 49 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з неотриманням призначеної пенсії протягом шести місяців підряд.

21.01.2019 ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , на підставі довіреності від 17 жовтня 2018 року посвідченої нотаріусом штату ОСОБА_3 , звернулась до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії за довіреності та виплату нарахованих сум пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини (а.с.21).

Листом від 31.01.2019 року за вих.№9/І-15 відповідач повідомив позивача про те, що поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 може бути здійснено лише за умови особистого її звернення до управління Пенсійного фонду із заявою.(а.с.18-20).

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із такого.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин, слід відзначити, що при вирішенні даної справи суд керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За правилами частини 1 статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, а також призначення, перерахунку, виплати пенсії тощо, врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV (надалі по тексту також Закон №1058-IV).

Відповідно до пункту 2 та 4 частини 1 статті 49 вказаного Закону, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

Згідно вимог статті 51 Закону №1058-IV, у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Як свідчать матеріали справи, територіальний орган Пенсійного фонду, надаючи позивачу відповідь про відмову у поновленні виплати пенсії, керувався вищевказаними положеннями пункту 4 частини 1 статті 49 та статтею 51 Закону №1058-ІV, як нормами права, які безпосередньо визначають повноваження відповідача і врегульовують питання припинення виплати пенсії на весь час проживання пенсіонера за кордоном.

Рішенням Конституційного суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону №1058-ІVщодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону № 1058-ІVвтратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в Рішенні №25-рп/2009 оспорюваними нормами Закону №1058-ІVдержава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії, як таке, стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення).

Таким чином, суд звертає увагу на те, що безумовно ОСОБА_2 , як громадянин України має право на виплату призначеної їй пенсії, проте з визначенням дати її відновлення в межах строків звернення до суду, передбачених КАС України.

Стосовно доводів відповідача, що ОСОБА_2 , необхідно особисто звернутися для відновлення виплати пенсії, суд зазначає таке.

Порядок подання заяви про поновлення виплати пенсії визначений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління пенсійного Фонду України №22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту також - Порядок №22-1).

Так, відповідно до пункту 1.5 вказаного Порядку заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

З огляду на наведене суд зазначає, що, коментовані положення Порядку №22-1, вміщаючи в собі словосполучення "…подається пенсіонером особисто…" до "… до органу…", не містять вказівки про необхідність безпосередньої фізичної присутності чи фізичного прибуття особи пенсіонера до відповідного територіального органу Пенсійного фонду.

Вжите відповідачем у відзиві на позов словосполучення "…особистого звернення…" в контексті обов'язкової явки особи пенсіонера до відповідного територіального органу Пенсійного фонду, не міститься в такому значенні в Порядку №22-1.

Пункт 1.5 Порядку №22-1 передбачено можливість подачі коментованої заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, останні не позбавлені можливості пересилання заяви та належні документи поштою.

Суд при цьому звертає увагу на те, що до відповідача звертався представник позивача на підставі нотаріально завіреної довіреності з проставленим апостилем, що підтверджується переліком до заяви (а.с.21, 12-15).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.03.2019 у справі №441/1239/17 (провадження №К/9901/16361/18) у постанові від 18.09.2018 у справі №522/535/17 (провадження №К/9901/964/18, К/9901/969/18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Таким чином, суд зазначає про безпідставність та необґрунтованість позиції відповідача щодо недотримання порядку звернення із заявою про поновлення виплати пенсії, зазначеній у відзиві на позовну заяву.

Разом з тим, суд відмічає, що на момент розгляду справи між позивачем та відповідачем відсутній спір з приводу розміру пенсії позивача, виплату якої вона просить поновити.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право ОСОБА_1 , на отримання за довіреністю належних ОСОБА_2 виплат на які вона мала право, але не отримала своєчасно за період з лютого 2018, при відновленні виплати пенсії буде порушене відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам, а тому позовні вимоги в цій частині є передчасними і задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області. При цьому, слід визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 від 21.01.2019, що діє на підставі довіреності ОСОБА_2 та зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 від 21.01.2019, що діє на підставі довіреності ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 768,40 гривень, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи квитанція №0.0..1 від 06.03.2019 (а.с.3).

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 576,30 гривень, що пропорційно становить 75 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов'язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Надвірнянського об`єднаного Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 від 21.01.2019, що діє на підставі довіреності ОСОБА_2 протиправними.

Зобов'язати Надвірнянське об`єднане Пенсійного фонду України Івано-Франківської області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2 , за заявою ОСОБА_1 від 21.01.2019, що діє на підставі довіреності ОСОБА_2 .

Стягнути з Надвірнянського об`єднаного Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (майдан Шевченка, 3, м.Надвірна, 78405, ) за рахунок бюджетних асигнувань 576,30 грн., сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (), майдан Шевченка, 3, м.Надвірна, 78405.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.