Справа № 120/730/19-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/730/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

14 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 304 КАС України.

08 травня 2019 року до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Причини неявка суду не відомі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 08.05.2019 року було прийнято протокольну ухвалу.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що 01.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області при виконанні рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.04.2018 року по справі №802/60/18а щодо розрахунку та перерахунку йому пенсії в основному розмірі з 82 до 70% грошового забезпечення на підставі Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-У11 від 27.03.2014 року;

- зобов'язати відповідача вчинити дії та здійснити йому розрахунок, перерахунок та виплату однією сумою пенсії з основним її розміром 82% грошового забезпечення з 01.01.2016 року.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, звертаючись із цим позовом, фактично оскаржує дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неналежного, на його думку, виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.04.2018 року по справі №802/60/18-а, яким його позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 січня 2016 року, відповідно до Довідки № 9463 про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною другою статті 44 КАС України регламентовано, що учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з ч.1 п.3 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи, позивач звертався до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області про зобовязання здійснити перерахунок пенсії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 січня 2016 року, відповідно до Довідки № 9463 про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Ліквідаційною комісією управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області.

Вказане рішення набрало законної сили 17 травня 2018 року.

На виконання вищевказаного рішення у справі №802/60/18-а, Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області виконано вищевказане рішення суду, однак при цьому допущено порушення прав позивача, а саме здійснено розрахунок та перерахунок йому пенсії в основному розмірі з 82 до 70% грошового забезпечення на підставі Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-У11 від 27.03.2014 року.

Вважаючи вказані дії протиправними, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, яку Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області було залишено без задоволення.

За наслідком чого, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Тобто, вказані обставини свідчать про те, що в даному випадку позовні вимоги у справі № 802/60/18-а, та в справі № 120/30/19-а, є різними.

При цьому, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що вказані позовні вимоги позивача стосуються виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.04.2018 року по справі №802/60/18-а, оскільки зі змісту позовних вимог вбачається, що предметом спору у даній справі є саме протиправні дії відповідача, під час здійснення перерахунку пенсії позивача, а саме визнання дій протиправними щодо зменшення ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії з 82% на 70% відповідних сум грошового забезпечення, а не належне виконання судового рішення. Тобто, колегія суддів зауважує, що в даному випадку зміст позовних вимог не містить ознак, які стосуються виконання рішення суду.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що в даній адміністративній справі позивач оскаржує саме рішення суб'єкта владних повноважень щодо застосування при перерахунку його пенсії показника 70% грошового забезпечення замість 82% аргументуючи свою позицію тим, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не мало право зменшувати такий відсоток, який встановлений ОСОБА_1 при первинному призначенні пенсії.

Разом з тим, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не надав належну оцінку вказаним обставинам справи, у зв'язку з чим, на переконання колегії суддів, помилково прийшов до висновку, що позивач оскаржує рішення суб'єкта владних повноважень саме при виконанні судового рішення та відмовив у відкритті провадження у даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому з метою забезпечення права позивача на доступ до суду є всі підстави для скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі.

Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги посилання суду першої інстанції на постанову Великої Палати Верховного суду від 21 листопада 2018 року у справі № 816/2016/17 (К/9901/50946/18), оскільки вказаний висновок суду вищої інстанції стосується зовсім іншого предмету та обставин спору, чим у даній справі.

Згідно з ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий

Гонтарук В. М.

Судді

Граб Л.С. Біла Л.М.