Справа № 120/4067/18-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4067/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мультян М.Б.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

08 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ямпільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2018 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Вінницький окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Ямпільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою від 21 лютого 2019 року в задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовив. Адміністративний позов в частині позовних вимог зобов`язати провести перерахунок пенсії згідно ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року та починаючи з 01 січня 2016 року до 13 грудня 2017 року, а саме: державну пенсію нараховувати на виплатити в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, яка встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та виплатити різницю між перерахованою та фактично виплаченою сумою пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року та починаючи з 01 січня 2016 року - залишив без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що згідно ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсії не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмежень будь-яким строком.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що предметом даного позову є перерахунок пенсії, а не нараховані суми, а тому в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2019, з урахуванням вимог ст. 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 січня 2019 року ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду, постановленою у письмовому провадженні, позовну заяву ОСОБА_1 до Ямпільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії залишено без руху. Запропоновано позивачу у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, у якій позивач зазначає, що не пропустив строк звернення до суду з даним позовом, а якщо і пропустив, то з поважних причин. Проте, що за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року пенсія мала виплачуватись не згідно Постанови № 1210, а згідно ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" дізнався у вересні 2018 року, а тому і звернувся до Ямпільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про перерахунок пенсії. При цьому при зверненні до пенсійного фонду та до Вінницького окружного адміністративного суду, вказував, що згідно ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсії не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмежень будь-яким строком. У даному випадку відповідач визнає, що мав діяти відповідно до Закону, але не зробив цього, що свідчить про те, що відповідні суми пенсії не отримані саме з вини Пенсійного фонду, а тому мають бути виплачені за минулий час без обмежень будь-яким строком.

Розглянувши подану заяву в порядку письмового провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно частин першої - другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз процитованої норми дає підстави для висновку, що виплата пенсії за минулий час може проводитись без обмеження строку лише у випадку, якщо така пенсія нарахована, але не виплачена з вини органу.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, спірна пенсія позивачу не нараховувалась та зроблено правомірний висновок, що відсутні підстави для застосування положень названої норми для строків звернення з цим позовом до суду. Відтак, застосуванню підлягають норми процесуального кодексу, який обмежує строк звернення шестимісячним терміном, який позивач частково пропустив, оскільки оскаржує дії та ставить питання про здійснення нарахування та виплату пенсії з 01 січня по 02 серпня 2014 року, та починаючи з 01 січня 2016 року до 13 грудня 2017 року, з 13 грудня 2018 року по 18 жовтня 2018 року, 01 січня по 02 серпня 2014 року та починаючи з 01 січня 2016 року до 16 жовтня 2018 року, тоді як звернувся до суду з позовом лише 12 листопада 2018 року.

Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини, регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пенсійним законодавством, які і визначають порядок призначення та виплат пенсій.

В матеріалах справи містися заява позивача від 19.09.2018 адресована начальнику Ямпільського ОУПФ України, у якій звертається з приводу не нарахування та невиплати пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року та відповідь на неї за № 13670/09-72/02 від 08.11.2018 року, у якій проінформовано про суми, відсотки, види виплат станом на 01.09.2018 року.

Також, прохальній частині позовної заяви позивач оскаржує бездіяльність Ямпільського ОУПФУ в невиплаті пенсії згідно ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та просить зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року та починаючи з 01 січня 2016 року без обмеження кінцевим строком.

Однак, до суду першої інстанції позов надійшов лише 12 листопада 2018 року, тобто в частині оскарження бездіяльності щодо невиплати заборгованості пенсії з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року, та починаючи з 01 січня 2016 року до 13 грудня 2017 року, та з 13 грудня 2017 року по 18 жовтня 2018 року, та свідчить про те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

При цьому, позивачем у клопотанні не наведено жодних поважних причин, які б перешкоджали зверненню до суду своєчасно, у межах строків визначених законом. Суд зауважує, що позивач щомісячно отримував належну йому пенсію в іншому розмірі, відтак був обізнаий щодо власне суми отримуваних виплат та не був позбавлений права на звернення до суду з даним позовом в межах відповідного строку.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за наведених обставин, аргументи зазначені позивачем не можна вважати поважними причинами пропуску строку та такими, що не залежали від волевиявлення особи, а відтак, судом не прийняті до уваги.

Слід також зазначити, що пенсія є щомісячним платежем, а її отримання, на думку позивача, в меншому розмірі, ніж передбачено законом, про порушення своїх прав позивач мав дізнатися, отримуючи таку виплату за відповідний місяць.

Аналогічна правова позиція зроблена Верховним Судом 17.07.2018 у справі №521/21851/16-а.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду.

Приписами частини третьої статті 123 КАС України визначено, що у випадку, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що викладені у клопотанні позивача обставини пропуску строку звернення до суду не є поважними причинами, а тому наявні підстави для залишення позову без розгляду в частині позовних вимог про зобов`язання Ямпільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести перерахунок пенсії згідно ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року та починаючи з 01 січня 2016 року до 13 грудня 2017 року, а саме: державну пенсію нараховувати на виплатити в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, яка встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та виплатити різницю між перерахованою та фактично виплаченою сумою пенсії за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року та починаючи з 01 січня 2016 року.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду та залишення без розгляду позову в частині позовних вимог , а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.