Справа № 161/5020/19
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5020/19
Провадження № 2-а/161/193/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі - Шумиводі О.І.,

за участю позивача - ОСОБА_2 ,

представника позивача - Можайка І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора 3-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Онищука Романа Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до інспектора 3-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Онищука Р.Л. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.03.2019 року інспектором 3-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Онищуком Р.Л. винесено постанову серії НК № 592738 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. У вказаній постанові інспекторпосилається на те, що 17.03.2019 року о 11:10 год. позивач керуючи автомобілем марки Mercedes Benz Viano, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Єршова, 9 в м. Луцьку Волинської області, не мав при собі та не пред'явив обов'язкового поліса страхування власників наземних транспортних засобів цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.п. 2.1 ґ, 2.4 ПДР України.

З даною постановою позивач не згідний, вважає її незаконною та необгрунтованою, оскільки не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту, процедури складання.

Просить суд скасувати дану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, з наведених у ньому підстав. Просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглядати справу без участі представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, з'ясувавши обставини в адміністративній справі та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 17.03.2019 року інспектором 3-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Онищуком Р.Л.відносно позивача винесено постанову серії НК № 592738 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 5).

З даної постанови вбачається, що 17.03.2019 року о 11:10 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки Mercedes Benz Viano, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Єршова, 9 в м. Луцьку Волинської області, не мав при собі та не пред'явив обов'язкового поліса страхування власників наземних транспортних засобів цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.п. 2.1 ґ, 2.4 ПДР України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стосовно прийнятої відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, то суд вважає, що остання в цій частині також не відповідає вимогам закону, а доводи відповідача про те, що позивач не пред'явив поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), є безпідставними, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пп. «ґ» п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджені документи (посвідчення).

Відповідно до пп. «а» п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Вимогами статті 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Проте, згідно п. 21.3 ст. 21 цього ж Закону, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

При цьому, нормами п. 21.3 ст. 21 зазначеного Закону не передбачено, що водій транспортного засобу не зобов'язаний пред'являти страховий поліс на вимогу працівників поліції при обставинах, не зазначених в п. 21.2 ст. 21 Закону.

Згідно зі ст. 53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати перевірку наявності чинного на території України договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які перетинають державний кордон України, незалежно від належності та місця реєстрації транспортного засобу.

Статтею 10 вищевказаного Закону передбачено, що укладаються такі види договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності: внутрішній договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - внутрішній договір страхування); договір міжнародного обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - договір міжнародного страхування). Внутрішні договори страхування діють виключно на території України. Договори міжнародного страхування діють на території країн, зазначених у таких договорах. Договори міжнародного страхування, які діють на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», посвідчуються відповідним уніфікованим сертифікатом «Зелена картка», що визнається і діє в цих країнах. Під час в'їзду на територію України власник транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, зобов'язаний мати на весь термін перебування такого транспортного засобу на території України сертифікат міжнародного автомобільного страхування «Зелена картка» або внутрішній договір страхування цивільно-правової відповідальності.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Вищевказане дає підстави для висновку, що позивач як власник транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, зобов'язаний мати на весь термін перебування такого транспортного засобу на території України сертифікат міжнародного автомобільного страхування «Зелена картка» або внутрішній договір страхування цивільно-правової відповідальності, та у випадках передбачених законом пред'явити останній на вимогу поліцейського.

В судовому засіданні позивач не заперечував той факт, що внутрішнього договору страхування цивільно-правової відповідальності у нього на момент зупинки транспортного засобу не було, разом з тим він мав при собі сертифікат міжнародного автомобільного страхування «Зелена картка», який і був пред'явлений на вимогу поліцейському.

З наданого позивачем сертифікату міжнародного автомобільного страхування «Зелена картка» встановлено, що країна Україна присутня в переліку країн відвідання, на які поширюється вищевказана картка.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виносячи оскаржувану постанову відповідач мав дотриматися вимог закону і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості, оцінюючи всі обставини справи в сукупності.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи недоведеність правомірності свого рішення відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про скасування постанови підлягають до задоволення шляхом скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 121 ч. 2, 251, 280, 288 і 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 3-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області лейтенанта поліції Онищука Романа Леонідовича серії НК № 592738 від 17.03.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_2 , провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк