Справа № 630/152/19
Суддя: Дем'яненко І. В.
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 630/152/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 травня 2019 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем`яненко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області у порядку спрощеного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 1-го батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Сухова Дмитра Петровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 6 1-го батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Сухова Дмитра Петровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ № 1013403 від 25 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 25 березня 2019 року об 11 год. 53 хв. відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі і ухвалив постанову серія ЕАВ № 1013403 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривеньза ч.1 ст. 126 КУпАП, вказавши, що ОСОБА_1 порушив п.2.1 ґ ПДР, а саме не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних т транспортних засобів .

Позивач зазначає, що відповідач взагалі не мав правових підстав вимагати від нього пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних т транспортних засобів, оскільки він не допустив жодного адміністративного правопорушення.

Позивач направив до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КАС України, на підтвердження чого в матеріалах справи наявне зворотне повідомлення про вручення судової повістки. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву судом не отримано.

Оскільки відповідач є суб`єктом владних повноважень, повідомлений про дату час і місце розгляду справи, суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 5 ст.205 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків..

Інспектором 6-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Суховим Д.П. було складено постанову ЕАВ № 1013403 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. За вказаною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

В оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 25 березня 2019 року об 11 год. 51 хв. в районі 429 км автодороги Харків- Київ - Довжанський керуючи автомобілем Turbo Daily д.н. НОМЕР_1 не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п 2.1 ґ) ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував твердження позивача, що він не порушував вимогу п. 2.1г ПДР, а законних вимог для пред`явлення полісу страхування не було.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами, що позивач порушив вказані вимоги ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до п. 2.1 ґ) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 21.4 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року, у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Пунктом 21.2 ст. 21 вказаного Закону передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Тобто, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, у разі притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Таким чином, контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється поліцейськими у двох випадках: при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та коли поліцейський оформляє матеріали ДТП, в якому водій є учасником.

Тобто, доки поліцейський не почне складати протокол про адміністративне правопорушення на водія за вчинення якогось правопорушення, у нього немає підстав вимагати від водія пред`явити поліс страхування.

Враховуючи, що матеріалами справи не містять доказів того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення - порушив правила дорожнього руху, то підстави інкримінувати позивачу порушення п. 2.1 ґ) ПДР України відсутні, тому правомірність притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідачем не доведено.

Суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Згідност.62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином оскаржувана постанова винесена відповідачем без жодного доказу вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.126 КУпАП, ґрунтується на припущеннях, і суд приходить до висновку про неправомірність прийнятого відповідачем рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст.126 КУпАП.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 1-го батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Сухова Дмитра Петровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ № 1013403 від 25 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 425 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 10 травня 2019 року

Суддя І. В. Дем`яненко