Справа № 320/9084/18 (2-а/320/17/19)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2019 року м. Дніпросправа № 320/9084/18
провадження №2-а/320/17/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 квітня 2019 року (суддя Ковальова Ю.В., повний текст рішення складений 09.04.2019р.) у справі №320/9084/18 (провадження №2-а/320/17/19) за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору регулювання патрульної поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Майстренко Миколи Павловича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністратвне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову інспектора сектору регулювання патрульної поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Майстренко Миколи Павловича в справі про адміністративне правопорушення від 17.10.2018 року серії ДПО №523062 про накладення на позивача штрафу у сумі 425 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на необґрунтованість та неправомірність оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки відповідачем під час її складання були допущені порушення вимог законодавства, а саме: позивач був позбавлений реалізувати свої процесуальні права та права на захист, позивача не повідомлено про місце розгляду адміністративної справи і матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено відповідачем скоєння адміністративного правопорушення.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Рішення суду мотивовано обґрунтованістю оскарженого рішення відповідача з огляду на доведеність факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Заявник вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідач на підтвердження правомірності прийнятого рішення не надав належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Крім того, на думку заявника, під час вирішення даної справи судом безпідставно взято до уваги обставини, викладені в рішенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.11.2018 року та постанові Запорізького апеляційного суду від 18.02.2019р. у справі №320/8687/18, оскільки сторони у цій справі не заявляли клопотання про витребування з адміністративної канцелярії Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, жодна із сторін у справі не заявляла клопотання про долучення до матеріалів справи копій судових рішень у справі №320/8687/18.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 17.10.2018 року інспектором сектору регулювання патрульної поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Майстренко Миколою Павловичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО №523062, згідно якої 17.10.2018 о 22 год. 05 хв. ОСОБА_1 , в м.Мелітополі по вул. Інтеркультурна, керував транспортним засобом Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Правомірність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п.п. «а»), реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон) (п.п. «б»).

Згідно із п.2.4 а) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

У відповідності із частиною 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, за змістом оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. В постанові зафіксовано, що 17.10.2018 о 22 год. 05 хв. ОСОБА_1 , в м.Мелітополі по вул. Інтеркультурна, керував транспортним засобом Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (частина 3 статті 77 КАС України).

За змістом частини 4 статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.11.2018р. у справі №320/8687/18 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.122-2, ч. 1 ст.130 КУпАП, які вчинені ним одночасно з правопорушенням, яке інкримінується позивачу і є взаємопов`язаними між собою, та накладено адміністративне стягнення. Зазначені правопорушення були вчинені за наступних обставин.

Так, 17.10.2018 року о 22 год. 05 хв. гр-н ОСОБА_1 по вул. Інтеркультурна в м.Мелітополі Запорізької області керував автомобілем «KiaSorento», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, нестійка хода, млява мова). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану сп`яніння відмовився в медичному закладі, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України. Крім того, 17.10.2018 року о 22 год. 05 хв. гр-н ОСОБА_1 по вул. Інтеркультурна в м.Мелітополі Запорізької області керуючи автомобілем «Kia Sorento», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконав вимоги працівника поліції про зупинку, надані за допомогою проблискових ліхтарів червоного та синього кольорів, звукового спеціального сигналу.

Судом були прийняті до уваги покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які у судовому засіданні пояснили, що надати на їх вимогу для огляду посвідчення водія та свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився. Його особу було встановлено за даними органів поліції. Самі документи були привезені дружиною ОСОБА_1 пізніше.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 18.02.2019 року апеляційну скаргу захисника-адвоката Сивової Я.В. залишено без задоволення, а постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП - без змін. Уточнено вищезазначену постанову суду, вказавши, що ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.5 ПДРУкраїни, замість п. 2.9 (а)ПДР України, як помилково вказано в постанові.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що пояснення працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надані в суді першої інстанції, повністю узгоджуються з відомостями, вказаними у протоколах про адміністративні правопорушення, відеозаписом, доданим до протоколу, поясненнями лікаря-нарколога ОСОБА_4 , який зазначив, що ОСОБА_1 не надав документи, та з іншими доказами.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській,цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, з огляду на приписи наведених норм процесуального права, проаналізувавши в сукупності здобуті по справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 квітня 2019 року по справі №320/9084/18 (провадження №2-а/320/17/19) - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 11.05.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк