Справа № 520/9298/18
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 р.Справа № 520/9298/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Гуцала М.І. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд" на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Шляхова О.М.) від 11.01.2019 року (повний текст рішення складено 17.01.2019 р.) по справі №520/9298/18

за позовом Головного управління Держпраці у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд"

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління Держпраці у Харківській області, звернувся до суду із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснокутський Агрошляхбуд», в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив:

- застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» код 34265237, розташованого за адресою: Харківська обл., Краснокутський р-н, с. Сонцедарівка, вул. Хімічна, б. 2, шляхом зупинення робіт (виробництва), а саме:

1. експлуатацію травної насосної з насосами, а саме: насос СЦН-75/70- ВЗГ2В132М4У2,5 зав. №1746, зав. № 124, зав. № 129, зав. № 084, зав. №565, зав. №125;

2. експлуатацію трубопроводів автомобільної зливо-наливної естакади;

3. експлуатації автомобільної зливо-наливної естакади;

4. експлуатацію трубопроводів складу нафтопродуктів;

5. експлуатацію складу нафтопродуктів, а саме: резервуару РГС-75 інв. №, 1, резервуару РГС-75 інв. № 2, резервуару РГС-75 інв. № 3, резервуар РГС-75 інв. № 5, резервуару РГС-75 інв. №5, резервуару РГС-75 інв. № 7, резервуару РГС-75 інв. № 8, резервуару РГС-75 інв. № 9, резервуару РГС-75 інв. №10, резервуару РГС-75 інв. №11, резервуару РГС-75 інв. №12, резервуару РГС-75 інв. № 13, резервуару РГС-75 інв. № 14;

6. відсторонити водія ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 від керування автотранспортними засобами.

В обґрунтування позову вказує, що в ході проведення позапланової перевірки ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно правових актів з охорони праці та промислової безпеки виявлено 24 порушення. Враховуючи, що відповідачем у визначений строк не усунуто всіх встановлених порушень, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивачем зменшено розмір позовних вимог та зазначено, що відповідачем надано докази часткового усунення порушень, проте залишились не усунутими 14 порушень нормативно-правових актів з охорони праці (охорони надр), які створюють загрозу життю та здоров'ю людини.

Також під час розгляду справи у суді першої інстанції представником відповідача заявлено клопотання про призначення судової експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності, в обґрунтування якого зазначив, що всі виявлені в ході перевірки та заявлені у позові порушення майже усунуто, наявні підстави для призначення експертизи та зупинення провадження у справі, оскільки неможливий подальший розгляд справи без встановлення тих порушень, які наявні на момент розгляду справи, та причинно-наслідкового зв'язку між цими порушеннями, виникненням загрози життю та/або здоров'ю людей у випадку подальшої експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 року клопотання представника відповідача про призначення судової експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності залишено без задоволення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 року адміністративний позов задоволено.

Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду до ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» код 34265237, розташованого за адресою: Харківська обл., Краснокутський р-н, с. Сонцедарівка, вул. Хімічна, б. 2 шляхом зупинення робіт (виробництва):

- експлуатації травної насосної з насосами, а саме: насос СЦН-75/70-ВЗГ2В132М4У2,5 зав. №1746, зав. №124, зав. № 129, зав. № 084, зав. №565, зав. №125.

- експлуатації трубопроводів автомобільної зливо-наливної естакади.

- експлуатації автомобільної зливо-наливної естакади.

- експлуатації трубопроводів складу нафтопродуктів.

- експлуатації складу нафтопродуктів, а саме: резервуар РГС-75 інв. № 1, резервуар РГС-75 інв. № 2, резервуар РГС-75 інв. № 3, резервуар РГС-75 інв. № 5, резервуар РГС-75 інв. № 5, резервуар РГС-75 інв. № 7, резервуар РГС-75 інв. № 8, резервуар РГС-75 інв. № 9, резервуар РГС-75 інв. №10, резервуар РГС-75 інв. № 11, резервуар РГС-75 інв. № 12, резервуар РГС-75 інв. № 13, резервуар РГС-75 інв. № 14.

Відсторонено водія ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 від керування автотранспортними засобами.

На зазначене рішення суду ТОВ "Краснокутський агрошляхбуд" подано апеляційну скаргу разом із запереченнями на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 року.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи; не доведення обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішення суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зазначив, що задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про наявність встановлених законом підстав для застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), оскільки станом на час ухвалення рішення всі виявлені порушення, які слугували підставою для звернення позивача до суду, були усунуті. Також вказує, що оскільки представник відповідача надав до судового засідання клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю бути присутнім за станом здоров'я, то суд неправомірно розглянув справу 11.01.2019 року в порядку письмового провадження та ухвалив оскаружуване рішення. Заперечуючи проти ухвали суду першої інстанції про залишення без задоволення клопотання представника відповідача про призначення судової експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності, відповідач зазначив, що висновки суду не відповідають чинному законодавству та є неправомірними, оскільки для ухвалення законного та обґрунтованого рішення суд повинен був встановити обставини, чи наявні зазначені в позові порушення на момент розгляду справи та у випадку їх наявності - чи створюють вони загрозу життю та здоров'ю людини.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

У судових засіданнях суду апеляційної інстанції представники відповідача підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представники позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Під час судового розгляду справи встановлено та підтверджується наявними в ній доказами, що 15.07.2018 року ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» складено повідомлення про нещасний випадок, який стався 15.07.2018 року об 11 год. 11 хв. з оператором товарним ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказане повідомлення надійшло на адресу Головного управління Держпраці у Харківській області 16.07.2018 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції управління (т. 3 а.с. 42-43).

На підставі повідомлення про нещасний випадок зі смертельним наслідком наказом Головного управління Держпраці у Харківській області від 18.07.2018 року № 01.01-07/947 призначено позапланову перевірку ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» (т. 3 а.с. 46-47).

На підставі направлення на проведення перевірки від 18.07.2018 року №01.01-94/03.03-1846 посадовими особами Головного управління Держпраці у Харківській області у період з 19.07.2018 року по 27.07.2018 року проведено позапланову перевірку ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» з питань дотримання вимог законодавчих актів та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, за наслідками якої складено Акт від 27.07.2018 року №19-06-5612/0807 (т. 3 а.с. 48-63).

Під час перевірки встановлено 64 порушення, з яких 23 створюють загрозу життю та здоров'ю людей. Вказаний акт підписано посадовою особою ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд», зауважень на акт перевірки надано не було.

Головним управлінням Держпраці у Харківській області направлено відповідачу приписи про усунення порушень від 27.07.2018 №19-06-5312/0807-1100/5217 та від 31.07.2018 №19-06-5312/0807-1111/5105, №19-06-5312/0807-1112/5105, №19-06-5312/0807-1113/5117 (т. 3 а.с. 64-82).

З метою перевірки виконання вимог приписів, наказом Головного управління Держпраці у Харківській області від 12.09.2018 року №01.01.-07/1358 призначено позапланову перевірку ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» (т. 1 а.с. 27).

На підставі направлення на проведення перевірки від 12.09.2018 року №01.01-94/03.03/2460 посадовими особами Головного управління Держпраці у Харківській області у період з 13.09.2018 по 14.09.2018 року проведено позапланову перевірку ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» з питань дотримання вимог законодавчих актів та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, за наслідками якої складено Акт від 14.09.2018 за №19-03-03-5308/0970 (т. 1 а.с. 13, 19-26).

За наслідком перевірки встановлено 24 порушення. Вказаний акт підписано посадовою особою ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд», зауважень на акт перевірки надано не було.

Наявність встановлених порушень слугувало підставою для звернення позивача до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

З урахування заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач вказав про існування чотирнадцяти порушень нормативно-правових актів з охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей (№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10, 12, 13, 14, 15, 17,18, 19), а саме:

- для контролю довибухонебезпечної концентрації парів бензину в товарній насосній відсутній сигналізатор термохімічний пятикалендарний «ЩИТ-2-15», що є порушенням п. 4 Проекту «Установка первинної переробки нафти і газового конденсату в с.Сонцедарівка Краснокутського району Харківської області» розробленого Українським науково-дослідним інститутом природних газів «УКРНДІГАЗ» шифр: 769/2005, стадія РП;

- відсутня попереджувальна сигналізація, виконана світлозвуковою та представленою на щит контролю і сигналізації ЩКС у приміщенні операторної. Сигналізація про загазованість повинна бути представлена як на щиті в операторній так і по місцю, а саме: біля входу в товарну насосну, що є порушенням п. 4 Проекту «Установка первинної переробки нафти і газового конденсату в с. Сонцедарівка Краснокутського району Харківської області» розробленого Українським науково-дослідним інститутом природних газів «УКРНДІГАЗ» шифр: 769/2005, стадія РП;

- при проведенні операції наливу ЛЗР насосами відсутні засоби їх дистанційного відключення, що є порушенням п. 3.7.8 НПАОП 0.00-1.41-88 «Загальні правила вибухопожежонебезпечних хімічних, нафтохімічних і нафтопереробних виробництв»;

- не проведення виміри опору пристроїв, що заземлюють обладнання, а саме: насоси товарної насосної (насос СЦН-75/70-ВЗГ2В132М4У2,5 зав. №1746, зав. №124, зав. № 129, зав. №084, зав. №565, зав. № 125). Для насосів, що перекачують ЛЗР, заземленню підлягають електродвигуни і насоси, що є порушенням п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», п. 4 Проекту «Установка первинної переробки нафти і газового конденсату в с. Сонцедарівка Краснокутського району Харківської області» розробленого Українським науково-дослідним інститутом природних газів «УКРНДІГАЗ» шифр: 769/2005, стадія РП;

- для захисту від статистичної електрики автоцистерн при зливанні нафтопродукту заземлюючий пристрій знаходиться на відстані менш ніж 20 м від зливних пристроїв, що є порушенням п. 4 Проекту «Установка первинної переробки нафти і газового конденсату в с.Сонцедарівка Краснокутського району Харківської області» розробленого Українським науково-дослідним інститутом природних газів «УКРНДІГАЗ» шифр: 769/2005, стадія РП;

- на трубопроводах по яким поступає на зливо-наливну естакаду ЛЗР не встановлені пристрої з дистанційним управлінням для відключення цих трубопроводів на випадок виникнення аварії на естакаді, що є порушенням п. 3.7.19 НПАОП 0.00-1.41-88 «Загальні правила вибухопожежонебезпечних хімічних, нафтохімічних і нафтопереробних виробництв»;

- для трубопроводів автомобільної заливно-наливної естакади не встановлений термін служби (ресурс) з урахуванням конкретних умов експлуатації, відсутній технічний висновок про можливість її подальшої експлуатації, що є порушенням п. 3.7.19 НПАОП 0.00-1.41-88 «Загальні правила вибухопожежонебезпечних хімічних, нафтохімічних і нафтопереробних виробництв»;

- не проведення виміри опору пристроїв, що заземлюють обладнання, а саме: трубопроводи заливно-наливної естакади, заливні пристрої заземлювач для автоцистерн, що є порушенням п.1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів»;

- для забезпечення вибухової і пожежної безпеки на вході-виході із складу не передбачений блок відключаючих засувок, виконаних з ручним керуванням, що є порушенням п. 3.4 Проекту «Установка первинної переробки нафти і газового конденсату в с. Сонцедарівка Краснокутського району Харківської області» розробленого Українським науково-дослідним інститутом природних газів «УКРНДІГАЗ» шифр: 769/2005, стадія РП;

- не передбачений контроль і сигналізація максимального і мінімального рівня в усіх ємностях складу ПММ датчиками-реле рівня ДУЖЄ/200М. Не встановлена сигналізація максимального рівня від двох вимірювачів рівня, що є порушенням п. 4 Проекту «Установка первинної переробки нафти і газового конденсату в с. Сонцедарівка Краснокутського району Харківської області» розробленого Українським науково-дослідним інститутом природних газів «УКРНДІГАЗ» шифр: 769/2005, стадія РП;

- для трубопроводів складу нафтопродуктів не встановлений термін служби (ресурс) з урахуванням конкретних умов експлуатації, відсутній технічний висновок про можливість їх подальшої експлуатації, що є порушенням п. 4.1.2 НПАОП 0.00-1.41-88 «Загальні правила вибухопожежонебезпечних хімічних, нафтохімічних і нафтопереробних виробництв»;

- для обладнання складу нафтопродуктів, а саме: резервуар РГС-75 інв. № 1, резервуар РГС-75 інв. № 2, резервуар РГС-75 інв. № 3, резервуар РГС-75 інв. № 5, резервуар РГС-75 інв. № 5, резервуар РГС-75 інв. № 7, резервуар РГС-75 інв. № 8, резервуар РГС-75 інв. № 9, резервуар РГС-75 інв. №10, резервуар РГС-75 інв. № 11, резервуар РГС-75 інв. № 12, резервуар РГС-75 інв. № 13, резервуар РГС-75 інв. № 14. Не встановлений термін служби (ресурс) з урахуванням конкретних умов експлуатації, у розділах «выводы» наданих до перевірки технічних звітів зазначено, що резервуари визнані придатними до подальшої експлуатації терміном на 4 роки до лютого 2011 року, що є порушенням п. 4.1.2 НПАОП 0.00-1.41-88 «Загальні правила вибухопожежонебезпечних хімічних, нафтохімічних і нафтопереробних виробництв»;

- не проведені виміри опору пристроїв, що заземлюють обладнання, а саме: трубопроводи резервуарного парку, що є порушенням п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів»;

- водії автотранспортних засобів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, не пройшли навчання і перевірку знань з Правил охорони праці на автомобільному транспорті (не надано підтверджуючих документів), що є порушенням р. ІІ п. 3 пп. 44 НПАОП 0.00-1.75-15 «Правила охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності доказів усунення відповідачем в повному обсязі порушень вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, наявні підстави для застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Положеннями статті 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до абз. 2 ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон України №877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; підконтрольності і підзвітності органу державного нагляду (контролю) відповідним органам державної влади; рівності прав і законних інтересів усіх суб'єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб'єкта господарювання; об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб'єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання; невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб'єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб'єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб'єкта господарювання; дотримання умов міжнародних договорів України; незалежності органів державного нагляду (контролю) від політичних партій та будь-яких інших об'єднань громадян; наявності одного органу державного нагляду (контролю) у складі центрального органу виконавчої влади; презумпції правомірності діяльності суб'єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків суб'єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб'єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності (ч. 1 ст. 3 Закону України №877-V).

Частиною першою статті 4 Закону України №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно частини сьомої статті 7 Закону України №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Державна політика в галузі охорони праці визначена статтею 4 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року № 2694-XII (далі - Закон України № 2694-XII), якою визначено, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням. Державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Вимогами статті 38 Закону України № 2694-XII визначено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Згідно п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року N 96 (далі - Положення), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Основними завданнями Держпраці є: 1) реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; 2) здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на державному рівні; 3) здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки; 4) організація та здійснення державного нагляду (контролю) у сфері функціонування ринку природного газу в частині підтримання належного технічного стану систем, вузлів і приладів обліку природного газу на об'єктах його видобутку та забезпечення безпечної і надійної експлуатації об'єктів Єдиної газотранспортної системи.

Згідно підпунктів 4, 16, 52 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за виконанням функцій державного управління охороною праці міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань; зупиняє, припиняє, обмежує експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень та інших виробничих об'єктів, виготовлення та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва, виконання певних робіт, у тому числі пов'язаних із користуванням надрами, застосуванням нових небезпечних речовин, реалізацію продукції шляхом видачі відповідного розпорядчого документа у передбачених законодавством випадках, а також анулює видані дозволи і ліцензії до усунення порушень, які створюють загрозу життю та здоров'ю працівників.

Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право звертатися у передбачених законом випадках до суду (п.п. 12 п. 6 Положення).

Наказом Держпраці України від 03.08.2018 № 84 затверджено Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області, згідно пункту 1 якого, Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері охорони праці, що створює загрозу життю та здоров'ю людей та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень. Адміністративний суд, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що виявлені органом державного нагляду (контролю) порушення вимог законодавства у сфері охорони праці створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей і не були усунуті суб'єктом господарювання, має ухвалити рішення про вжиття відповідних заходів реагування.

Поняття загроза життю та/або здоров'ю людини є оціночним поняттям та віднесено до сфери захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішення суд враховує, що життя та здоров'я людини має бути найвищою цінністю у суспільстві.

Недотримання правил у сфері охорони праці може призвести до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушуватиме конституційно закріплені права людей, зокрема тих, які працюють на ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд».

Судовим розглядом встановлено, що перевірка відповідача здійснювалась у відповідності до вимог Закону України №877-V та Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року N96 у зв'язку із нещасним випадком зі смертельним наслідком, який мав місце на підприємстві.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що встановлені за наслідком перевірки порушення створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей.

При цьому доводи відповідача про те, що виявлені позивачем порушення, які слугували підставою для звернення до суду були ним повністю усунуті, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України №877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема: перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Отже, факт виконання/невиконання суб'єктом господарювання порушень, може бути встановлено лише за результатами проведення органом державного нагляду (контролю) позапланових заходів (перевірки).

Матеріали справи не містять та сторонами не надано доказів звернення відповідача до Головного управління Держпраці у Харківській області з метою проведення позапланових заходів (перевірки) факту усунення порушень, які залишились не усунуті під час ухвалення рішення судом першої інстанції.

Надані відповідачем під час розгляду справи документи (рахунки-фактури, платіжні доручення, свідоцтва, висновки експертиз, довідки, накази, протоколи та ін.) підтверджують лише наявність в нього наміру щодо усунення виявлених порушень, а не про фактичне усунення всіх виявлених порушень, які створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей.

З приводу наданих відповідачем фотознімків колегія суддів зазначає, що вони не є належними і допустимими доказами, оскільки тільки позивач при проведенні перевірки міг пересвідчитись в їх достовірності.

Представниками позивача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечувалось, що надані відповідачем документи свідчать про повне усунення суб'єктом господарювання виявлених за наслідком проведеної перевірки порушень, які створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей та слугували підставою для звернення до суду із даним позовом.

Суд не наділений повноваженнями виконувати функції органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері охорони праці, які в свою чергу є дискреційними, а тому тільки позивач при проведенні перевірки вправі оцінити якість виконаних робіт, спрямованих на усунення порушень.

Таким чином, надані відповідачем документи не можуть бути визнані такими, що беззаперечно свідчать про повне усунення усіх виявлених порушень.

Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил у сфері охорони праці слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Водночас, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров'ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Вказані висновки кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.06.2018 р. по справі № 823/589/16.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів наголошує, що застосування відповідних заходів реагування є необхідним оперативним та превентивним способом впливу з метою усунення існування загрози життю та здоров'ю людей.

Таким чином, не має значення якою особою було допущено ці порушення, оскільки такий захід впливу застосовується контролюючим органом не з метою притягнення винних осіб до відповідальності, а виключно з метою уникнення заподіяння шкоди життю та здоров'ю людей, тобто має запобіжний характер.

Недодержання суб'єктами господарювання вимог у сфері охорони праці призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров'ю населення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов'язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов'язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері охорони праці.

Вказані висновки кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.12.2018 р. по справі № 826/13896/16.

Також, згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28.02.2019 року по справі №810/2400/18, такий захід реагування, як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров'ю населення.

При цьому, згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 4 Закону України №877-V, відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» таке повідомлення до Головного управління Держпраці у Харківській області не надсилалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на те, що відповідачем не доведено факту усунення в повному обсязі порушення вимог законодавства у сфері охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

З приводу наданих відповідачем заперечень на ухвалу суду першої інстанції від 08.01.2019 року про залишення без задоволення клопотання представника відповідача про призначення судової експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно до ч.1 ст.102 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об'єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки визначає Закон України «Про судову експертизу».

Відповідно до ст. 1 вищевказаного Закону, судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Питання проведення судових експертиз регламентовано Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26.12.2012 року).

Положеннями п. 1.2 вищевказаної Інструкції визначені основні види (підвиди) експертиз, серед яких судової експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності не передбачено.

Крім того, відповідно до приписів ч. 1 ст.102 КАС України, призначення експертизи віднесено на розсуд суду, який приймає рішення з огляду на конкретні обставини справи, необхідність застосування спеціальних знань у сфері іншій ніж право та неможливості встановлення фактичних обставин справи.

Отже, підставою для призначення судової експертизи є необхідність з'ясування обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, що виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, а також суду, котрий розглядає справу.

Колегія суддів зазначає, що для підтвердження факту виконання припису, тобто факту усунення порушень, необхідно повідомити контролюючий орган про це, а не залучення для цього експертів.

На підставі викладеного, за відсутності обов'язкових вимог, наявність яких зумовлює необхідність призначення експертизи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для її призначення, а відтак судом першої інстанції обґрунтовано та правомірно відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача.

З приводу доводів скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв'язку з ухваленням оскаржуваного рішення в порядку письмового провадження за відсутності представника відповідача, від якого надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 124 КАС України, судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді (ч. 3 ст. 126 КАС України).

Виходячи з аналізу вказаних норм, сторони повідомляються про розгляд справи повістками про виклик і повістками-повідомленнями, які мають бути вручені безпосередньо стороні або її представнику не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання.

У випадку ж перенесення розгляду справи, її учасників, які прибули у судове засідання може бути повідомлено судом під розписку. В даному випадку судове засідання може бути перенесено або відкладено менш ніж на п'ять днів.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні 08.01.2019 року задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи на 11.01.2019 року. Факт повідомлення представника відповідача підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (т. 2 а.с. 15).

Таким чином, скаржник належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначені статтею 209 КАС України.

Відповідно до положень частин 1-3 вищенаведеної статті Кодексу, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився її представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Представником позивача через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду 11.01.2019 року подано клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Також, 11.01.2019 року через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку із незадовільним станом здоров'я, проте доказів на підтвердження останнього представником до суду не надано.

На підставі викладеного, враховуючи наявність доказів належного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність визначених КАС України підстав, які є обов'язковими для відкладення розгляду справи та наявність у суду першої інстанції правових підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Вказані доводи апеляційної скарги не вплинули на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Визначених ст. 317 КАС України обставин, наявність яких є обов'язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційних скарг не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 року по справі №520/9298/18 за позовом Головного управління Держпраці у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський агрошляхбуд" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) М.І. Гуцал Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 08.05.2019 року