Справа № 640/3583/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3583/19 Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Епель О.В.,

за участю секретаря Суркової Д.О.,

представника позивача Кучерявого Д. В .,

представника відповідача Новака А.А .,

представників апелянтів Копійки О.О., Денисенка О.М.,

Саніної Г.В., Гринька О.А.,

Сорокопуда І .В ., Висоцького В. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міністерства інфраструктури України, Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера», Компанії «БУНГЕ СА» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «МОРТРАНССЕРВІС» до Міністерства інфраструктури України про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «МОРТРАНССЕРВІС» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 02.01.2018 року №2 «Про затвердження змін до Правил плавання і лоцманівського проведення суден у північно-західній частині Чорного моря, Бузько-Дніпровсько-лиманському та Херсонському морському каналах».

Одночасно позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2019 року заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію наказу Міністерства інфраструктури України від 02.01.2018 №2 «Про затвердження Змін до Правил плавання і лоцманівського проведення суден у північно-західній частині Чорного моря, Бузько-Дніпровсько-лиманському та Херсонському морському каналах», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2018 року за №76/31528.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач та особи, що не були учасниками справи, але вважають свої права порушеними, подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять ухвалу суду скасувати, вказуючи на те, що зупинення дії оскаржуваного наказу фактично вирішує наявний спір, що не відповідає меті застосування правового інститут забезпечення позову. Також, апелянти зазначають, що відповідні зміни, які запроваджено оскаржуваним наказом, діяли більше року, оскільки наказ набрав чинності 06.02.2018 року, тому повернення регулювання відносин у відповідності до старого наказу, призведе до значних матеріальних втрат. Наголошують, що даним наказом взагалі не порушуються інтереси позивача, крім того, зауважують, що спірне питання вже було предметом розгляду у судових справах.

Позивачем подано відзив на апеляційні скарги, в якому він просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду без змін, та вказує на правомірність висновків суду першої інстанції і безпідставність доводів, викладених в апеляційних скаргах.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Так, заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що виконання спірного наказу створює загрозу безпеці людей і майна, загрозу порушенням морського сполучення в регіоні БДЛК; сприяє зростанню кількості негативних чинників, що впливатимуть на рівень охорони праці працівників підприємств, діяльність яких пов`язана з наданням послуг у порту; матиме наслідком поступове руйнування безпосередньо самого БДЛК, падіння рівня глибин каналу та ускладнення безаварійного проходу суден; підвищує рівень аварійності на ділянці БДЛК, що посилює загрозу завдання шкоди навколишньому природному середовищу; призведе до зменшення обсягу транзитних вантажопотоків та, відповідно, до значного погіршення фінансових результатів діяльності підприємств, основний вид діяльності яких пов`язаний з наданням послуг у порту, що, в свою чергу, призведе до відчутного зниження досягнутого рівня соціального забезпечення працівників підприємств, діяльність яких пов`язана з наданням послуг у порту, звільнення працівників зазначених підприємств та, відповідно, зростання соціальної напруги.

Відповідно до ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 № 2.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Колегія суддів звертає особливу увагу, що питання забезпечення позову щодо зупинення дії наказу Міністерства інфраструктури України від 02.01.2018 №2 «Про затвердження Змін до Правил плавання і лоцманівського проведення суден у північно-західній частині Чорного моря, Бузько-Дніпровсько-лиманському та Херсонському морському каналах», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2018 року за №76/31528, вже неодноразово було предметом розгляну в інших адміністративних справах.

Так, ухвалами Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.07.2018, 14.09.2018, 26.09.2018 у справі № 826/10298/18 відмовлено Громадській організації «Порт без корупції» у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Крім того, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року у справі №826/17207/18 заяву Громадської організації «Порт без корупції» про забезпечення позову задоволено частково, проте, в подальшому постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2018 року дану ухвалу було скасовано і в задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовлено.

В подальшому, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року у справі №826/17207/18 у задоволенні заяви Громадської організації «Порт без корупції» про забезпечення позову знову було відмовлено.

З вищевикладеного вбачається, що дії представника позивача спрямовані не на належне забезпечення захисту порушених прав та уникнення необхідності докласти значних зусиль та витрат для їх відновлення, а є зловживанням процесуальними правами у відповідності до ст.45 КАС України.

При цьому, у судовому засідання представник позивача підтвердив, що тривала дія ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2019 року про задоволення заяви про забезпечення позову є апріорі в інтересах позивача.

Колегія суддів, перевіривши зазначені в заяві позивача про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим обставинам, а також, оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, та дослідивши доводи, викладені в апеляційних скаргах, приходить до висновку про те, що позивачем не наведено наявність підстав щодо можливих наслідків заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам та не доведено існування обставин, визначених у ст.150 КАС України.

Позивачем наведені лише припущення щодо можливих наслідків заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, при цьому, не конкретизовано, яке саме його право порушено, а лише зазначається про необхідність захисту загальних прав, а не його особистих.

Разом із тим, зупинення дії оскаржуваного наказу заважатиме законній господарській діяльності інших суб`єктів різних правовідносин, перешкоджатиме діям, спрямованим на здійснення своєї господарської діяльності, унеможливить досягнення поставленої мети, а також виконання інших цивільно-господарських зобов`язань, що призведе до негативних наслідків для третіх осіб, при цьому, таке забезпечення є фактичним вирішенням наявного спору.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», Міністерства інфраструктури України, державного підприємства «Адміністрація морських портів України», товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера», Компанії «БУНГЕ СА» задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2019 року - скасувати та прийняти постанову, якою відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «МОРТРАНССЕРВІС» у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 08.05.2019.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова