Справа № 1340/5928/18
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/5928/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судових засідань Жовковська Ю.В.

з участю представників:

від позивача - Балух Р.В.,

від відповідача - Боднар Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) «Західно-Український Автомобільний Дім» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

ТзОВ «Західно-Український Автомобільний Дім» звернулося в суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.11.2018 року за №.

Позивач свої вимоги аргументує тим, що за інформацією, якою володіло ТзОВ «Західно-Український Автомобільний Дім» на момент здійснення фінансово-господарської діяльності із спірним контрагентом ПП «Арагас» був належним чином зареєстрованою юридичною особою, реально діючим, перебуваючим на всіх видах обліку, був таким, що має поточні рахунки в банківських установах, через які позивач з ним проводив всі розрахунки, цей контрагент здавав податкову звітність і сплачував податки. Відтак, зазначає позивач, документами перевірки підтверджується реальність взаємовідносин ТзОВ «Західно-Український Автомобільний Дім» із ПП «Арагас» і те, що при виборі контрагенту, який надавав послуги, товариством проявлена належна обачність, оскільки перевірені правоздатність і статус контрагенту, а також особа та повноваження керівника вказаної організації. В свою чергу, податковим органом не представлено достатніх доказів, які дозволяють зробити висновок про безпідставність одержаної податкової вигоди по взаємовідносинах товариства із спірним контрагентом. Доводи податкового органу про те, що у ПП «Арагас» не було достатньої кількості працівників і відповідного технічного забезпечення, а відповідно, не було і реальної можливості поставити товар, є безпідставними, оскільки податковий орган не довів відсутність у контрагента основних і транспортних засобів на інших підставах, зокрема на праві оренди, а також не надав доказів того, що ним не залучалися працівники на підставі цивільно-правових договорів. Податковий орган не надав ніяких доказів, які б підтверджували оренду основних та транспортних засобів, а також за найм персоналу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з викладених міркувань, просять позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов зазначає про те, що контрагент позивача ПП «Арагас» не могло фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, недостатньої чисельності трудових ресурсів необхідних для здійснення відповідного об'єму робіт та віддаленість об'єктів. Згідно проведеного аналізу даних ІС «Податковий блок» встановлено, що ПП «Арагас» придбавав будівельно-монтажні роботи у контрагента-постачальника ТзОВ «Транспортні будівельні системи» в якого відсутнє придбання відповідних робіт, а наявні трудові ресурси не дають можливості здійснювати задекларовані роботи (послуги). Сам факт наявності у позивача податкових, чи-то видаткових накладних, інших документів з посиланням на поставку товарів (послуг), виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах. Таким чином, на думку відповідача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з дотриманням необхідного справедливого балансу, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Представник відповідача дала аналогічні пояснення, просить в задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач додатково зазначає, що доводи податкового органу про те, що в основу висновку про нереальність спірних господарських операцій і необґрунтованість внаслідок цього заявленого податкового кредиту була покладена узагальнена податкова інформація відносно ТзОВ "Транспортні будівельні системи", не повинні прийматися до уваги, оскільки така інформація міститься лише в акті податкової перевірки у вигляді посилання на результати контрольних заходів, проведених відносно ланцюга постачальників будівельних робіт, виконаних для ПП "Арагас", зокрема ТзОВ "Транспортні будівельні системи". Тому отримані дані не можуть бути використані як докази у цій справі, так як посилання в акті податкової перевірки на результати контрольних заходів, отримані у відношенні ТзОВ "Транспортні будівельні системи", не відповідають ознакам належності, оскільки не мають відношення до даної справи і стосуються контрагентів ПП "Арагас", а не діяльності платника податків за березень 2018 року, яким також обмежений період документальної податкової перевірки.

Ухвалою суду від 26.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.03.2019 року, занесеною в протокол судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

На підставі наявних в матеріалах доказів судом встановлені такі обставини.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Західно-Український Автомобільний Дім» з питань проведення взаємовідносин з ПП «Арагас» за період березень 2018 року, Головним управління ДФС у Львівській області складено акт від 05.10.2018 року за №2455/13-01-14-14/32053671.

Перевіркою встановлено порушення:

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, в частині завищення суми податкового кредиту по взаємовідносинах з ПП «Арагас» за період березень 2018 року в розмірі 116666 грн.67 коп., що призвело до заниження суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету в розмірі 116166 грн. 67 коп.

Як наслідок контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.11.2018 року за № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 174250 грн. 50 коп., в тому числі 116167 грн. 00 коп. за податковими зобов'язаннями та 58083 грн. 50 коп. штрафних санкцій.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Як вбачається зі змісту акта перевірки, перевіряючі дійшли до висновку, що контрагент позивача ПП «Арагас» не могло фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, недостатньої чисельності трудових ресурсів необхідних для здійснення даного виду робіт.

Як передбачено п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 цієї ж статті, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту, у відповідності до вимог абзац.1 п.198.6 ст.198 ПК України, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 185.1 статті 185 цього ж Кодексу передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Водночас, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV, з наступними змінами та доповненнями визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було,

відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З врахуванням даної позиції судом досліджуються обставини правомірності формування позивачем податкового кредиту по господарських операціях, які стосуються спірних правовідносин.

Щодо висновків контролюючого органу про завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, то такі ґрунтуються на аналізі господарських операцій позивача та його контрагента - ПП «Арагас».

Між ПП «Арагас» (виконавець) і ТзОВ «Західно-Український Автомобільний Дім» (замовник) 05.02.2018 року було укладено договір №05/02/18 про виконання робіт (надання послуг), відповідно до умов якого виконавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, за винагороду виконувати за завданням замовника роботи (послуги), зазначені в п.1.2 цього договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити ці роботи (послуги).

На підтвердження реальності виконання даного договору позивачем надано Додаткову угоду №1 від 01.03.2018 року, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), акти приймання виконаних будівельних робіт за березень 2018 року, платіжні доручення.

Також, в рамках цього договору товариство придбало будівельні матеріали в ТзОВ «Епіцентр К» на загальну суму 53 076 грн. 11 коп., в ТзОВ «СФЕРАЛАЙН ЛТД» на загальну суму 4 069 грн. 49 коп., в ТзОВ «Пронем» на загальну суму 205 грн. 02 коп., що підтверджується відповідними видатковими накладними та платіжними дорученнями. Дані будівельні матеріали в подальшому були передані товариством до ПП «Арагас», що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі.

Окрім того, в матеріалах справи наявний висновок експертного будівельно-технічного дослідження №3-19Д від 30.01.2019 року відповідно до якого об'єми виконаних робіт згідно з договору про виконання робіт (надання послуг) від 05.02.2018 року №05/02/18, укладеного між ПП «Арагас» (виконавець) і ТзОВ «Західно-Український Автомобільний Дім» (замовник), відповідають вказаним в актах приймання виконаних робіт.

Попри це, в акті перевірки відповідач вказує на те, що, згідно з отриманої від Слов'янського управління ГУ ДФС у Донецькій області результати опрацювання зібраної податкової інформації від 20.08.2018 року за №92/05-99-47-03/33169988 щодо ТзОВ «Транспортні будівельні системи» за звітний період декларування ПДВ березень 2018 року, ПП «Арагас» не могло залучати ПП «Транспортні будівельні системи» для виконання послуг по оздобленню приміщення (поточного ремонту офісних приміщень 1-го та 2-го поверху будівлі СТО «Mercedes-Benz» за адресою: м.Львів, вул.Дж.Вашингтона, 8).

Однак, суд не може покласти в основу судового рішення аргументи та обґрунтування контролюючого органу обставин нереальності згаданих господарських операцій, оскільки такі ґрунтуються на припущеннях і у своїй сукупності не можуть беззаперечно підтверджувати згадані обставини.

При цьому, викладені в акті перевірки висновки ґрунтуються в тому числі на аналізі господарської діяльності постачальника контрагента позивача ПП «Транспортні будівельні системи», який, як зазначено в самому акті, перевірки не міг знаходитись в ланцюгу руху товарів/робіт/послуг, а не на дослідженні господарських операції безпосередньо між позивачем та його контрагентами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що прямими доказами, в підтвердження реальності здійснення вищенаведених господарських операцій є надані позивачем первинні бухгалтерські документи, які не містять недоліків, а не докази, на які посилається контролюючий орган в акті перевірки.

А відтак, суд вважає, що інформація, яка міститься наданих позивачем первинних документах, не спростована відповідачем.

Таким чином, суд не може покласти в основу судового рішення документи та обґрунтування контролюючого органу обставин нереальності господарських операцій, в силу встановлених вище обставин.

Крім того, не можна залишити поза увагою і те, що як передбачено п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В матеріалах справи наявні копії податкових накладних, які не мають недоліків.

Відтак, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі у разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування.

Також, матеріалами справи спростовується посилання відповідача на дефекти податкової правосуб'єктності контрагента як на обставину, що вказує на нереальність згаданих господарських операцій з врахуванням наступного.

В матеріалах справи наявні витяг Статуту ПП «Арагас», витяг та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, витяг з реєстру платників податків на додану вартість, ліцензія ДАБІ на господарську діяльність з будівництва об'єктів IV і V категорій складності що вказує на час вчинення досліджуваних господарських операцій контрагент позивача був зареєстрований у встановленому законом порядку та являвся платником податку на додану вартість.

Наявність зазначених документів у позивача підтверджує його добросовісність та обачність, оскільки ним була зібрана оприлюднена інформація, яка б вказувала на добросовісність його контрагента.

Не можна залишити поза увагою і обставини за наявності яких рішення суб'єкта владних управлінських функцій вважається правомірним - таке має бути прийнято пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (п.8 ч.2 ст.2 КАС України).

При цьому, поняття справедливого балансу розкрито у рішенні Європейського Суду з прав людини від 22 січня 2009 року у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03).

Так, Європейський Суд з прав людини, вважає, що порушенням справедливого балансу, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності, буде коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою податку на додану вартість, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподаткованої податком на додану вартість поставки, який повністю виконав свої зобов'язання за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності.

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази в підтвердження наведених обставин справедливого втручання контролюючого органу у право власності позивача, а тому рішення не відповідає наведеному критерію.

Як наслідок позивачем правомірно було сформовано податковий кредит за результатами господарських операцій з ПП «Арагас» на загальну суму 116166 грн. 67 коп.

Відтак, відповідачем протиправно було нараховано позивачу грошове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 116167 грн. 00 коп. та як наслідок протиправно застосовано штрафні санкції у розмірі 58083 грн. 50 коп.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення, яким здійснено вищезгадане нарахування є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати, прийняте Головним управлінням ДФС у Львівській області, податкове повідомлення-рішення від 01.11.2018 року за № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (), що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Стрийська, 35 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Західно-Український Автомобільний Дім» (), що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Садова, 13/16, 2613 (дві тисячі шістсот тринадцять) грн. 66 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 08 травня 2019 року.

Суддя В.Я.Мартинюк