Справа № 420/5262/18
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5262/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Єренкевич О. А.

За участю сторін:

Позивача: ОСОБА_1

Представника відповідача: не з'явився

Представника 3-ої особи: Осадчого А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Служи безпеки України в Одеській області про визнання протиправним дій та зобов'язання вчинити певній дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо призначення позивачу з 20 серпня 2018 року пенсії по інвалідності з порушенням вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 30 серпня 2017 року №704 в частині неврахування всіх видів грошового забезпечення (заробітку) та її реального розміру згідно діючого законодавства України;

- зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок призначення пенсії по інвалідності в належному розмірі з урахуванням всіх видів грошового забезпечення (заробітку) з яких сплачувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та з реальним її розміром з 20 серпня 2018 року, враховуючи наступні складові при розрахунку: оклад за посадою - 5500,00грн; оклад за спеціальним званням - 1340,00 грн; надбавку за вислугу років (45%) - 3078,00 грн.; надбавку за виконання особливо важливих завдань (100%) - 9918,00 грн.; премію (25%) - 2480,00 грн.; надбавку за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 1488,00 грн; індексації в розмірах, визначених Постановою КМУ №704, без обмеження максимального розміру та з урахуванням вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб";

- зобов'язати відповідача здійснити виплату різниці між фактично виплаченою пенсії по інвалідності та розміром пенсії, що мала бути обчислена, нарахована та призначена з 20.08.2018 року;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати у встановлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення (ст. 382 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 13.09.2013 року був звільнений з управління Служи безпеки України в Одеській області за станом здоров'я та з 24.09.2013 року перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, де отримував пенсію за вислугу років. У зв'язку із встановленням позивачу другої групи інвалідності, 20.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності. Листом від 03.09.2018 року головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивача про переведення його з 20.08.2018 року з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності в розмірі 68% відповідних сум грошового забезпечення, яке становить 9918, 00 грн., з урахуванням: посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років. Разом з тим, при призначені пенсії відповідачем не було враховано додаткових видів забезпечення, а саме надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, премії та індексації, з яких йому розраховувалася пенсія за вислугу років у 2013 році при звільненні з органів Служи безпеки України.

Не погоджуючись із зазначеними діями головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 29.10.2018 року адміністративний позов був прийнятий до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням і викликом сторін та призначено судове засідання.

28.11.2019 року ухвалою суду провадження в адміністративній справі №420/5262/19 було зупинено на підставі п.3 ч.1 ст.236 КАС України.

Протокольною ухвалою суду від 04.04.2019 року провадження у справі було поновлено, до участі у справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено управління Служи безпеки України в Одеській області.

У судовому засіданні 03.05.2019 року позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник головного управління Пенсійного фонду України (далі ГУ ПФУ) в Одеській області 03.05.2019 року до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Виходячи з обставин неприбуття представника відповідача в судове засідання (відсутності доказів поважності повторного неприбуття в судове засідання), суд, за клопотанням позивача, на підставі положень ст.205 КАС України вирішив продовжити слухання справи за відсутності представника суб'єкта владних повноважень.

Судом при прийнятті рішення про продовження слухання справи було також враховано те, що 28.11.2018 року представник відповідача приймала участь у судовому засіданні, де надала особисті пояснення з приводу позовних вимог позивача та відзив на адміністративний позов (а.с.30-31). У відзиві відповідачем зазначено, що ГУ ПФУ в Одеській області позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та просить суд відмовити у задоволені адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідачем зазначено, що 24.09.2013 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 68% грошового забезпечення. На виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року відповідачем 16.04.2019 року на підставі довідки №61 про розмір грошового забезпечення позивача, наданої управлінням Служи безпеки України в Одеській області, ОСОБА_1 було здійсненню перерахунок пенсії за вислугу років. В подальшому, 20.08.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності, в якій просив врахувати при призначені пенсії (окрім посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років) ще і додаткові види грошового забезпечення. Разом з тим, відповідач не погоджується із зазначеною позицією ОСОБА_1, оскільки при переході позивача на пенсію по інвалідності йому вже було враховано збільшені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року та постанови КМУ №704 від 30.07.2018 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» розміри грошового забезпечення, чинного станом на 01.03.2018 року, а саме посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, у судовому засіданні 03.05.2019 року проти задоволення позовних вимог позивача також заперечував та зазначив, що при звільненні ОСОБА_1 із органів Служби безпеки України, управлінням Служби безпеки України в Одеській області було надано до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області всі необхідні документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років, а саме грошовий атестат та додатки до нього.

Разом з тим у зв'язку із зміною концепції складу грошового забезпечення військовослужбовців, останнім було значно підвищений розмір окремих складових грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військове звання та надбавку за вислугу років), з яких призначається пенсія, однак при цьому виключено додаткові їх види для врахування при призначенні пенсії. З огляду на зазначене, для здійснення перерахунку пенсії позивача, управління Служи безпеки України в Одеській області на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року підготовило та направило до пенсійного органу оновлену довідку грошового забезпечення ОСОБА_1 зі складовими, чинними станом на 01.03.2018 року, за посадою, аналогічною займаній позивачем під час проходження служби в органах Служби безпеки України. При цьому представником третьої особи в судовому засіданні зазначено, що позивачем правомірність видачі довідки УСБУ в Одеській області та її зміст щодо складових його грошового забезпечення та їх розміру не оскаржувалась.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

13.09.2013 року наказом голови Служи безпеки України №1060-ОС на підставі підпункту «а» п.61 та підпункту «б» п. 63 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України позивача за станом здоров'я було звільнено у запас Служби безпеки України з правом носіння військової форми (а.с. 33).

З 24.09.2013 року ОСОБА_1 перебуває на обліку головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 34), яка була йому призначена у розмірі 68 % від суми грошового забезпечення, з урахуванням наступних складових, зазначених у грошовому атестаті та додатках до нього: посадовий оклад - 843,00 грн., оклад за військове звання - 95,83 грн., процентна надбавка за вислугу років (35%) - 328, 71 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань (100%) - 1267,87 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 126, 50 грн., надбавки за оперативно-розшукову чи контррозвідувальну діяльність та інформаційне аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно-службової діяльності (50%) - 421, 67 грн., премія (25%) - 316, 00 грн. (а.с. 120-121).

У квітні 2018 року на адресу ГУ ПФУ в Одеській області від управління Служи безпеки України в Одеській області надійшла нова довідка позивача №61 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій згідно постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року (а.с. 36).

Як було встановлено судом, надана відповідачу управлінням Служи безпеки України в Одеській області довідка містила наступні складові грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад - 5500, 00 грн., оклад за спеціальним званням - 1340,00 грн.; надбавка за вислугу років (45%) - 3078,00грн, а всього - 9918, 00 грн. (а.с. 36).

Як вбачається з перерахунку за пенсійною справою ОСОБА_1 загальний розмір пенсії позивача був перерахований 16.04.2018 року та з 01.01.2018 року склав - 6744, 24 грн. (а.с. 37).

У зв'язку із встановленням позивачу другої групи інвалідності (а.с. 16-17), 20.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності (а.с. 11), в якій просив ГУ ПФУ в Одеській області призначити йому пенсію, виходячи із нових окладів, встановлених у довідці №61 (посадовий оклад - 5500, 00 грн., оклад за спеціальним званням - 1340,00 грн.; надбавка за вислугу років (45%) - 3078,00 грн.) та додаткових видів грошового забезпечення, визначених позивачу у грошовому атестаті та додатках до нього (надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, премія).

Листом №2075/Б-11 від 03.09.2018 року головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило ОСОБА_1 про переведення його з 20.08.2018 року з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності та зазначило, що при призначені йому пенсії були враховані лише ті складові грошового забезпечення, які були визначені у наданій управлінням Служи безпеки України в Одеській області довідці №61, станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», зокрема посадовий оклад, оклад за спеціальним званням та надбавку за вислугу років (а.с. 12).

При цьому, відповідачем при призначені позивачу пенсії не було враховано додаткових видів забезпечення, а саме надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, премії, з розмірів яких йому також розраховувалася пенсія за вислугу років у 2013 році.

Не погоджуючись із зазначеними діями головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши адміністративний позов та письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII (далі Закон №2262-ХII).

Відповідно до цього Закону, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ).

Згідно статті 7 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Судом встановлено, що предметом даної адміністративної справи є законність дій відповідача щодо неврахування головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області при переведенні позивача з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності додаткових видів його грошового забезпечення, а саме надбавки за виконання особливо важливих завдань; надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії.

Суд зазначає, що згідно з ч.4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (в редакції від 24.02.2018 року), перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30.08.2017 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», відповідно до якої було затверджено нові схеми тарифних разрядів зазначених осіб (далі - Постанови №704).

З метою виконання постанови №704 та положень ч.4 статті 63 Закону №2262-ХІІ, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі - Постанова № 103) пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393", яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку №45 рішення Кабінету Міністрів України - Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено Порядком №45.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, у квітні 2018 року на адресу ГУ ПФУ в Одеській області від управлінням Служи безпеки України в Одеській області надійшла довідка №61 про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсій згідно постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року, яка містила відомості лише про посадовий оклад у розмірі 5500, 00 грн., оклад за спеціальним званням у розмірі 1340,00 грн. та надбавку за вислугу років (45%) у розмірі (а.с. 36).

Перерахунок пенсії позивачу було здійснено 16.04.2018 року та з 01.01.2018 року її розмір склав - 6744, 24 грн.

В подальшому 20.08.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності, в якій просив ГУ ПФУ в Одеській області призначити йому пенсію, виходячи із наступних складових грошового забезпечення: посадового окладу у рощмірі 5500, 00 грн., окладу за спеціальним званням у розмірі 1340,00 грн.; надбавки за вислугу років - 3078,00 грн. (тобто у розмірах, встановлених у довідці УСБУ в Одеській області №61), а також додаткових видів грошового забезпечення, які були зазначені в грошовому атестаті позивача та додатках до нього при призначені йому пенсії за вислугу років у 2013 році (надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, премія).

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 18 Закону №2262-ХІІ пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Згідно статті 21 Закону №2262-ХІІ пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах:

а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку);

б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги

В разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (пункт "а" статті 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (пункт "а" статті 13) (ст. 23 Закону №2262-ХІІ).

Відповідно до пункту 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 року №3-1 (далі - Порядок №3-1) заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання.

Згідно пункту 14 Порядку №3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Згідно частини 2 пункту 1 Порядку №3-1 міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Як зазначив у судовому засідання позивач, будь-яких зауважень до довідки №61, що була надана управлінням Служи безпеки України в Одеській області до пенсійного органу у квітні 2018 року про розмір його грошового забезпечення, із зазначенням у неї лише посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років у нього немає.

Разом з тим, позивач не погоджується з діями головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з тих підстав, що відповідач (на думку позивача) після отримання його заяви про призначення йому пенсії по інвалідності, повинен був врахувати не тільки посадовий оклад, оклад за спеціальним званням та надбавки за вислугу років у зазначеному у цій довідці розмірі, а розрахувати самостійно у відсотковому відношенні розміри інших додаткових щомісячних видів грошового забезпечення позивача, які були зазначені у розпорядженні ГУ ПФУ в Одеській області при призначення йому пенсії за вислугу років у 2013 році.

Суд не погоджується із зазначеною правовою позицією ОСОБА_1 та вважає її помилковою. Так, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що органи Пенсійного фонду України здійснюють лише призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, а довідки на підставі яких безпосередньо здійснюється таке призначення (переведення з одного виду пенсії на інший чи перерахунок пенсії) видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, що передбачено і Порядком №3-1 і Порядком №45. При цьому розрахунок вислуги років, визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсії не входить до компетенції пенсійного органу.

При цьому суд зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов'язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року набрало законної сили 05 березня 2019 року.

Разом з тим суд зазначає, що скасування з 05 березня 2019 року в судовому порядку пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 не впливає на результат розгляду адміністративної справи №420/5262/18 по суті, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення призначення, переведення з одного виду пенсії на інший чи перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачений у постанові Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не змінився у зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103.

Як Порядок №3-1 так і Порядок №45 (в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103) передбачали, що на підставі списків уповноважені органи готували довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи та подавали їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснювали призначення/перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від уповноважених органі, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого призначення/перерахунку.

У зв'язку з викладеним, посилання ОСОБА_1, що головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області має право на свій розсуд враховувати дані нової довідки №61 про розмір грошового забезпечення позивача щодо змінених складових грошового забезпечення та грошового атестату та додатків до нього від 2013 року є необґрунтованим та таким, що суперечить нормам діючого законодавства, оскільки відповідно до пункту 9 Порядку №45 відповідач має право перевіряти правильність складення довідок щодо формального змісту, однак правом самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, відповідач не має.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним судом у постанові №240/6263/18 від 13 березня 2019 року.

За таких умов відсутні підстави для визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання його здійснювати перерахунок пенсії позивачу за відсутності відповідної довідки державного органу, з якого позивач був звільнений зі служби.

Щодо посилання позивача на необхідність здійснення йому індексацію невиплаченої пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі - Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Враховуючи висновки про відсутність підстав для здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача щодо проведення індексації нарахованих йому за наслідком такого перерахунку доходів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч. 1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

На думку суду, головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області було доведено, що при переведенні позивача з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат у справі №420/5262/18 не здійснювати.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 77, 179-183, 192-194, 205, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65015, м. Одеса, вул. Канатна, 83), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Служби безпеки України в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Єврейська, 43) про визнання протиправним дій та зобов'язання вчинити певній дії - відмовити.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Текст рішення виготовлений та підписаний суддею 08 травня 2019 року.

Суддя О.В. Білостоцький

.