Справа № 532/180/19
Суддя: Тесленко Т. В.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Тесленко Т. В.

за участю секретаря

судового засідання Климченко А.О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Пелих Олег Віталійович , до інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Супряги Надії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2019 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Супряги Надії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 25.01.2019 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в підготовче засідання за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 12 березня 2019 року.

12.03.2019 сторони в підготовче засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи: представник позивача - адвокат Пелих О. В. надав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти закриття підготовчого провадження в справі та призначення її розгляду по суті, а відповідач надав суду відзив на позов, в якому прохав розгляд справи проводити за його відсутності та відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.03.2019 закрите підготовче провадження в справі та призначено адміністративну справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 14 травня 2019 року.

Позивач вказував, що адміністративне стягнення застосоване безпідставно та не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, тому прохав скасувати постанову серії НК № 312745 від 21.01.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 2 ст. 122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі, та провадження у ній закрити.

14 травня 2019 року сторони в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час і місце слухання справи, що підтверджується розписками про вручення їм судових повісток: позивач надав суду заяву про розгляд справи за відсутності, підтримав позовні вимоги, прохав задовольнити, а аткож надав суду заяву про розподіл судових витрат, за якою прохав стягнути з відповідача 1000, 00 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу; відповідач на минуле засідання надав суду відзив на позов, в якому прохав розгляд справи проводити за його відсутності та відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В постанові серії НК № 312745 від 21.01.2019 зазначено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, а саме за порушення п.п. 9.8 ПДР України, оскільки він о 15 год 55 хв 21 січня 2019 року на 28 км а/ш М22 Полтава-Олександрія керував транспортним засобом марки MAZDA, н/з НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар при зміні напрямку руху за межами населенного пункту, чим вчинив адміністративне правопорушення, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн ( а.с. 7).

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В пункті 9.8. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (із змінами) зазначається, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене:

а) у колоні;

б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів;

в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей;

г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів;

ґ) на транспортному засобі, що буксирує;

д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Позивач зазначав у позові, що подія та склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відсутні, оскільки в постанові інспектора зазначено, що він порушив вимоги п. 9.8 ПДР, а саме рухався на транспортному засобі за межами населеного пункту без ввімкненого ближнього світла при зміні напрямку руху , що не передбачено вказаним пунктом ПДР.

Відповідач у своєму відзиві на позов посилається на відеозапис як речовий доказ наявності у діях ОСОБА_1 факту адміністративного правопорушення, однак у постанові про накладення адміністративного стягнення , а саме в п. 8 «До постанови додається» вказує, що «Не додається».

Верховним судом у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 вказано, що візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи показаннями засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі і відеозаписом з нагрудної камери відеоспостереження працівника патрульної поліції.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Однак, ч. 5 ст. 258 КУпАП передбачає, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Як вказано в позові, інспектор поліції не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 та не надав докази про вчинення ним адміністративного правопорушення. Тобто інспектор Супряга Н. В. не взяла до уваги докази, які позивач їй надавав та мав намір надати, а склала постанову про накладення адміністративного стягнення, чим порушила ч. 5 ст. 258 КУпАП, оскільки позивач на місці зупинки оспорив допущені порушення і адміністративне стягнення, що на нього наклав інспектор поліції.

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що інспектор Супряга Н. В. не дотримала вимоги чинного законодавста та позбавила ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами на захист.

Достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В цьому випадку відповідачем не надано жодних доказів дотримання вказаної вище процедури.

Відеозапис адміністративного правопорушення, який наданий відповідачем, де зафіксовано потік транспортних засобів та не видно який саме атомобіль та якою моделі порушив правила дорожнього руху та відповідно кому він належить та хто ним керує , не є належним доказом у справі, оскільки не внесений до постанови серії НК № 312745 від 21.01.2019 як додаток.

Суд вказує, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Отже, із зазначених обставин справи видно, що в даному випадку відсутня належна доказова база, яка підтверджує факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок обґрунтовує правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та необхідності її скасування.

Тому, суд вважає за потрібне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 312745 від 21.01.2019, що винесена стосовно ОСОБА_1 інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Супрягою Надією Володимирівною за ч. 2 ст. 122 КУпАП та провадження у вказаній справі закрити.

Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати , зокрема що стосуються судового збору компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому КМУ. Стягнути з Департаменту патрульної поліці ( 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста,3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати в розмірі 1000, 00 грн, понесені ним на професійну правничу допомогу адвоката.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, ст.ст. 247, 251, 258, 289, 293 КУпАП, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Пелих Олег Віталійович , до інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Супряги Надії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 312745 від 21.01.2019, що винесена стосовно ОСОБА_1 інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Супрягою Надією Володимирівною за ч. 2 ст. 122 КУпАП та провадження у вказаній справі закрити.

Судові витрати, що стосуються судового збору компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому КМУ.

Стягнути з Департаменту патрульної поліці (03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста,3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати в розмірі 1000, 00 грн, понесені ним на професійну правничу допомогу адвоката.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до або через відповідний суд.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 286 КАС України.

14.05.2019 складено повне судове рішення.

Суддя