Справа № 607/5320/19
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2019 Справа №607/5320/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Дубової Марії Андріївни , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред`явив в суд позов до відповідача головного спеціаліста-інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Мигдаля Богдана Ігоровича, у якому заявляє вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 000190 від 21 лютого 2019 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. та її скасування.

Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки жодного правопорушення він не вчиняв. Паркування мало місце за межами смуги для руху маршрутних транспортних засобів. Він рухався зі сторони вулиці Живова, де відсутні дорожній знак 5.11. Також звертає увагу на те, що у формулюванні суті адміністративного правопорушення, викладеного у спірній постанові, вказано, що він «здійснив стоянку», тоді як у пункті 17.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за порушення якого його притягнено до відповідальності, заборонено «рух і зупинку». У постанові не міститься відомостей про веб-сайт в мережі Інтернет.

Суд здійснив заміну відповідача до якого подав позов ОСОБА_1 належним - Управлінням муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, в порядку, визначеному пунктом 3 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Представник відповідача подала відзив у якому зазначає, що позовні вимоги не визнає та у їх задоволенні просить відмовити. Факт порушення позивачем ПДР підтверджується фотоматеріалами, виготовленими, відповідно до вимог закону. Цими доказами спростовується версія позивача про те, що його автомобіль був припаркований за межами смуги для руху маршрутних транспортних засобів. Відповідно до схеми організації дорожнього руху, маневр із зустрічної смуги заборонений, у зв`язку з наявністю подвійної суцільної лінії розмітки, перетинати яку заборонено. Також з місця де припаркований автомобіль позивача чітко проглядається знак 5.12 «Кінець смуги для руху маршрутних транспортних засобів». У спірній постанові наявна інформація про веб-сайт в мережі Інтернет - https://rada.te.ua/. Окрім цього звертає увагу на те, що до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради неодноразово надходять письмові та усні скарги щодо хаотичного паркування водіями транспортних засобів поблизу зупинки громадського транспорту «Автовокзал», створюючи затори маршрутних транспортних засобів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вказані вимоги з підстав, викладених у позові та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши докази, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Щодо норм права.

Частиною 1 ст. 142 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з приміткою до статті 142 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП визначено, що, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів є адміністративним правопорушенням яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.3. (б) ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 11.1 ПДР, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Згідно з пунктом 17.1. ПДР, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Горизонтальна дорожня розмітка 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху і її перетинати забороняється.

Горизонтальна дорожня розмітка 1.5 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають дві або три смуги; позначає межі смуг руху за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку і її перетинати дозволяється з будь-якого боку.

Щодо обставин справи та оцінки їх судом, через призму доводів сторін.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 000190 від 21 лютого 2019 року, ОСОБА_1 , 21 лютого 2019 року, о 10 год. 25 хв., на транспортному засобі «Volkswagen Jetta», р.н. НОМЕР_1 , по вул. Живова, 9 у м. Тернополі, здійснив стоянку в смузі для руху маршрутних транспортних засобів (знак 5.11 ), чим порушив пункт 17.1 ПДР.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

У спірній постанові міститься посилання на загальнодоступний веб-сайт в мережі Інтернет - https://rada.te.ua/.

Перейшовши за посиланням, обравши відповідну рубрику та ввівши необхідні параметри (серію та номер постанови, а також серію та номер транспортного засобу) можливо ознайомитись з даними, визначеними приміткою до статті 142 КУпАП.

У них, окрім іншого, містяться фотоматеріали.

На першому фото зображено перехрестя вулиць Шептицького та Живова у м. Тернополі.

Ділянка догори по вул. Живова в цьому місці має по дві смуги руху в кожному напрямку. Зустрічні потоки розділені подвійною суцільною лінією (1.3). Вказане підтверджується схемою організації дорожнього руху на вказаній ділянці (а.с. 27-29).

Над крайньою правою смугою руху по вул. Живова встановлено підвісний дорожній знак 5.11 (Смуга для руху маршрутних транспортних засобів).

На третьому по рахунку фото зображено підвісний дорожній знак 5.12 (Кінець смуги для руху маршрутних транспортних засобів), встановлений над тією ж крайньою правою смугою руху.

Отже, на цьому відрізку дороги по вул. Живова заборонена зупинка не маршрутних транспортних засобів, відповідно до пункту 17.1. ПДР.

В свою чергу там заборонена і стоянка, згідно з підпунктом а) пункту 15.10 ПДР, яким визначено, що стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Водночас транспортний засіб позивача, котрий не є маршрутним, припаркований з правої сторони крайньої правої смуги руху по вул. Живова, що зафіксовано на другому, третьому, четвертому та п`ятому фото.

Таким чином, ним порушено пункт 17.1 ПДР за що його обґрунтовано притягнено до адміністративної відповідальності.

Надаючи правову оцінку доводам позивача суд вважає за необхідне зазначити таке.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилається на те, що він рухався не з сторони перехрестя вулиць Шептицького та Живава де встановлено дорожній знак 5.11, а з протилежної, де його немає. У подальшому перетнув смугу зустрічного руху та припаркувався з правої сторони крайньої правої смуги.

На підтвердження цих обставин він надає три фото, на яких зображена відповідна ділянка дороги.

На її частині нанесена горизонтальна дорожня розмітка 1.5.

За версією позивача, саме цією частиною дороги він скористався, аби звернути з до місця де у подальшому припаркувався. За таких обставин ним не було порушено ПДР в частині перетину подвійної горизонтальної лінії розмітки.

Отак такі доводи ОСОБА_1 суд сприймає критично.

Співставивши фото, яке зроблено при фіксації порушення ОСОБА_1 (а.с 19, верхнє) та те, яке ним надано суду (а.с. 32) вбачається, що автомобіль позивача припаркований не навпроти лінії розмітки 1.5, що давало б йому можливість її перетнути, а у місці де наявна розмітка 1.3, яка забороняє це робити.

До такого висновку можна прийти уважно оглянувши розташування автомобіля позивача з прив`язкою до будівлі навпроти якої він знаходиться.

Якби ОСОБА_1 перетнув лінію розмітки 1.5, то його автомобіль повинен був би бути припаркованим в районі «отвору» у вказаній будівлі (верхнє фото, що на аркуші справи № 19), а не там де він знаходився в той момент, коли його сфотографував інспектор.

Такі висновки суду підтверджуються і іншими фото (а.с. 37, нижнє), на задньому фоні якого можна розгледіти розмітку 1.3 у тому місці де позивач мав би перетнути зустрічні потоки.

Отже, версія ОСОБА_1 є неправдоподібною, оскільки не підтверджується належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Ба більше того, частиною з них спростовується, а тому до уваги судом братись не може.

Окрім цього, слід звернути на те, що припаркувавши автомобіль, в полі зору позивача безперешкодно попадав дорожній знак 5.12, а тому той факт, що зупинка ним здійснена на смузі для руху маршрутних транспортних засобів ставала очевидною.

Саме за це, тобто за стоянку на смузі для маршрутних транспортних засобів, а не за рух по ній, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

У спірній постанові наявне посилання на адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому ОСОБА_1 міг безперешкодно ознайомитись з зображенням свого автомобіля в момент адміністративного правопорушення та даними, визначеними у примітці до статті 142 КУпАП. Саме тому доводи позивача про зворотне не відповідають реальним обставинам справи.

Безпідставними є і доводи ОСОБА_1 про те, що його автомобіль було припарковано за межами смуги для руху маршрутних транспортних засобів, оскільки як вбачається з схеми організації дорожнього руху такі місця на вказаній ділянці дроги відсутні.

Це підтверджується і фотоматеріалами, на яких зафіксовано, що внаслідок паркування автомобілів (в тому числі і того, яким керував позивач), маршрутні транспортні засоби рухаються лівою смугою руху, тобто використання смуги для руху маршрутних транспортних засобів унеможливлено.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то про це судом уже частково зазначено вище.

Позивач допустив стоянку у місце де це заборонено пунктом 17.1 ПДР з огляду на підпункт а) пункту 15.10 ПДР.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до пункту 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З оглядну на викладене, спірна постанова винесена з дотриманням вимог закону, підстави для її скасування відсутні, а тому рішення суб`єкта владних повноважень, щодо винесення останньої слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради (місцезнаходження: бульвар Шевченка, 1, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 10 травня 2019 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка