Справа № 420/6615/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 р.

м.Одеса

Справа № 420/6615/18

Категорія: 11.5

Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А. Дата і місце ухвалення: 27.02.2019р., м. Одеса

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук'янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до суду з позовом до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коренюк Олени Володимирівни ВП №57843994 від 05.12.2018 року про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору та ВП №57843994 від 05.12.2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 14892,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням не порушено строки виконання рішення суду, а рішення суду Головним управлінням самостійно виконано до відкриття виконавчого провадження, тому стягнення виконавчого збору є безпідставним та призведе до збитків державного бюджету.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до ухвали (а.с.2-4), справу розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 27.02.2019р. з прийняттям нового судового рішення - про задоволення позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що на виконання судового рішення, яке набрало законної сили по справі №815/1831/18, позивачем 21.11.2018 самостійно проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , суми доплати пенсії у розмірі 87 580, 44 грн., за період з 01.01.2016 року по 05.11.2018 року, включені у заборгованість органу пенсійного фонду згідно Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649. При цьому вказано, що доплату за період з 06.11.2018 року по 30.11.2018 року, в сумі 2 136, 11 грн., виплачена ОСОБА_1 . Зазначені обставини у сукупності свідчать про необґрунтованість та неправомірність висновків виконавця про стягнення з позивача виконавчого збору, що є безумовною підставою для скасування рішень суб'єкта владних повноважень.

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що рішенням суду у справі №815/1831/18, на виконання якого видано виконавчий лист, було зобов'язано пенсійний орган провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016р. та здійснити виплату недоотриманої суми пенсії. Вказаним рішенням не передбачено відстрочки чи розстрочки його виконання, в тому числі з посиланням на постанову КМУ.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року по справі №815/1831/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01 січня 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії в наступних розмірах: посадовий оклад - 2600,00 грн., оклад за спеціальним званням - 2000,00 грн., вислуга років - 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням - 1610,00 грн., надбавка за особливо важливі завдання - 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років - 3105,00 грн., премія 120 відсотків - 2398,00 грн. та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01 січня 2016 року.

16 листопада 2018 року П'ятим апеляційним адміністративним судом винесено постанову по справі №815/1831/18, якою апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року по справі № 815/1831/18, - залишено без змін.

26 листопада 2018 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №815/1831/18 щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01 січня 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії в наступних розмірах: посадовий оклад - 2600,00 грн., оклад за спеціальним званням - 2000,00 грн., вислуга років - 35 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням - 1610,00 грн., надбавка за особливо важливі завдання - 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років - 3105,00 грн., премія 120 відсотків - 2398,00 грн. та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01 січня 2016 року.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 05 грудня 2018 року за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №815/1831/18 від 26.11.2018 року відкрито виконавче провадження за №57843994, у якій також зазначено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 14892,00 грн.

Постанова направлена Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області 05.12.2018 року та отримана позивачем 10.12.2018 року.

05 грудня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області прийнято постанову ВП №57843994 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виконавчого збору у розмірі 14892 грн.

Вказана постанова надіслана позивачу 05.12.2018 року та отримана ним 10.12.2018 року.

На підтвердження здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно вищевказаних рішень по справі №815/1831/18 позивач подав до суду копію перерахунку від 21 листопада 2018 року, копію розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за період січень 2016 року - листопад 2018 року, копію розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за листопад 2018 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ГУ ПФУ в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення виконавчого збору, дійшов висновку, що відповідач законно та обґрунтовано прийняв оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору, оскільки позивачем здійснено перерахунок пенсії, проте доплата пенсії за період з 01.01.2016 року по 05.11.2018 року не виплачена.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про не обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови у їх задоволені, при цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин п'ятої, шостої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до частини п'ятої статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

За частиною дев'ятою статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов'язується з початком примусового виконання, яке виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа. Відтак, одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору 05 грудня 2018 року.

Між тим, апелянтом не заперечувалося, що доплата за період з 01.01.2016 року по 05.11.2018 року на момент відкриття виконавчого провадження сплачена не була, а от же, як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, на час винесення спірних постанов, рішення суду у повному обсязі виконано не було.

Відповідно до ч.4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

На підставі зазначеного вище колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку жодних передбачених Законом підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження не встановлено та відповідач не мав.

На час винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні. Стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження є обов'язком державного виконавця.

Враховуючи, що у встановлений законом строк для добровільного виконання рішення, підтвердження повного його виконання позивачем не надано, державним виконавцем правомірно розпочато примусове виконання виконавчого документа та стягнуто виконавчий збір.

При цьому, колегія суддів враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649 затверджений механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Так, у Порядку від 22.08.2018 року №649 терміни вживаються в такому значенні: боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Відповідно до п. п. 5, 6 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Згідно із п.п. 8, 9, 10 Порядку від 22.08.2018 року №649 комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п'ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Рішення оформляються протоколом, у якому за наявності підстав зазначаються пропозиції щодо перерахунку коштів на рахунок боржника. Протокол підписується всіма членами комісії і подається Голові правління Пенсійного фонду України, який не пізніше трьох робочих днів приймає рішення про виділення коштів.

Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Відповідно до п. 11 Порядку від 22.08.2018 року №649 боржник у триденний строк повідомляє стягувачу про виділення коштів та не пізніше десяти робочих днів з дня надходження коштів у межах встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоду виплати пенсії зобов'язаний здійснити виплату стягувачу суми, що підлягає виплаті, у порядку, встановленому статтею 47 зазначеного Закону.

В силу ч. 1 ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 року №794-VII акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов'язковими для виконання.

Аналізуючи наведені правила, колегія суддів зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій, а лише визначає порядок виплати вже перерахованих пенсій.

Водночас, дотримання боржником правил вказаного акту центрального органу виконавчої влади, не може свідчити про фактичне виконання судового рішення, у тому числі в даному випадку, до відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, оскільки при відкритті виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний вирішити питання про стягнення з боржника виконавчого збору, до відкриття виконавчого провадження фактично боржником судове рішення виконано не було, обставини, які б свідчити про відсутність підстав для справляння збору, під час розгляду справи не підтвердились, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість і правомірність оскаржуваних постанов державного виконавця та відсутність підстав для їх скасування.

Відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 травня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук'янчук