Справа № 1140/2972/18
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м.Кропивницький Справа № 1140/2972/18

провадження № 2-ап/340/9/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого-судді Ю.П. Пасічник

за участю секретаря судового засідання - Побочій О.В.

позивача ОСОБА_1

представників відповідача Орищенко Я.В., Михайлюк В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (вул. Центральна, 24, с.Суботці, Знам`янський р-н, Кіровоградська область, 27444, ) про стягнення середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку при звільнені,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення та доповнення позовних вимог від 04.12.2018р. (а.с.53-55) просить:

- стягнути з відповідача на користь позивача 463,56 грн. без врахування загальнообов`язкових податків та зборів та без врахування ПДФО та військового збору, грошової компенсації за невідбуту відпустку;

- стягнути з відповідача на корить позивача 66814,44 грн. без врахування загальнообов`язкових податків та зборів та без врахування ПДФО та військового збору, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

- допустити до негайного виконання рішення в частині виплати середньої заробітної плати за один місяць, що слідує з дня звільнення, тобто за період з 18.07.2018 року по 18.08.2018 року, та стягнути з відповідача на користь позивача 15680,94 грн. без врахування загальнообов`язкових податків та зборів та з врахуванням відрахування ПДФО та військового збору.

Ухвалою суду від 06.11.2018р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 26.11.2018р.

Ухвалою суду від 14.12.2018р. адміністративний позов залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України на стадії розгляду справи по суті (а.с.90,91).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.03.2019р. задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Кіровоградського окружного суду від 14.12.2018р. скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.133,134).

26.03.2019р. справа надійшла до суду першої інстанції (а.с.135).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.04.2019р. справу призначено для продовження розгляду на 24.04.2019р. (а.с.137).

24.04.2019р. позивачем подано клопотання про уточнення та доповнення позовних вимог, в задоволенні якого було відмовлено із занесення до протоколу судового засідання на підставі ч. 5, 7 ст.243 КАС України (а.с.166-169). Відмовляючи у задоволенні клопотання суд виходив з того, що клопотання за своїм змістом є фактично заявою пру зміну підстав та предмету позову, а відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, а перше судове засідання відбулося 04.12.2018р., то суд відмовив у задоволенні клопотання.

24.04.2019р. в судовому засіданні було оголошено перерву до 06.05.2019р. (а.с.171).

06.05.2019р. в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення, складення повного тексту рішення відкладено до 11.05.2019р. (а.с.178).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що працював на посаді Суботцівського сільського голови Знам`янського району Кіровоградської області. 17.07.2018р. його повноваження були достроково припинені за власним бажанням.

Під час остаточного розрахунку при звільненні, відповідач, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, не надав позивачеві розрахунок належних сум при звільненні, а тому позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про надання інформації щодо розрахунку та довідки про розмір середньомісячної заробітної плати за період з 01.01.2018р. по 17.07.2018р.

Після ознайомлення з розрахунком належних сум при звільненні позивач з`ясував, що при звільненні йому не було виплачена грошову компенсацію за 5 календарних днів додаткової відпустки. У зв`язку з чим позивач 12.10.2018р. звернувся до Управління Держпраці у Кіровоградській області із скаргою на дії відповідача, на яку 01.11.2018р. було отримано відповідь із підтвердженням факту порушення прав позивача при звільненні.

24.10.2018р. на банківський рахунок позивача надійшли грошові кошти в сумі 1913,66 грн. з призначенням - компенсація за невикористану відпустку.

Разом з тим, як вказав позивач відповідач відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України має сплатити середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який станом на час звернення до суду становить 69 робочих днів.

Відповідно до положень ПКМУ від 08.02.1995р. №100 позивачем розраховано середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні: (14370,78+14108) : (20+21) = 694,6 грн., де 14370,78 та 14108 заробітна плата за 2 місяці, які передували звільненню (лютий, березень), 20 та 21 кількість робочих днів у лютому та березні, 694,6 грн. середньоденний заробіток; 694,6 х 69 = 47927,4 грн.

Крім того, позивач просить допустити до негайного виконання суму середньомісячної заробітної плати за два місяці, що слідують з дня звільнення, яка за його розрахунком склала 15416,67 грн.

В подальшому позивачем, з рахуванням заяви про уточнення та доповнення позовних вимог від 04.12.2018р., здійснено додатковий розрахунок належних до стягнення сум, а саме збільшено кількість днів затримки при звільненні до 98 робочих днів та відповідно суму до стягнення 66814,44 грн., визначено суму до стягнення в розмірі 463,56 грн., як грошову компенсацію за невідбуту відпустку, а також збільшено суму яку належить допустити до негайно виконання до 15680,94 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідачем надано відзив на позов з вимогами якого відповідач не погоджується та зазначає, що розрахунок з позивачем було здійснено у день звільнення в поновному обсязі, а нормами КЗпП України не передбачено виплати за дні затримки виплати компенсації додаткової відпустки, за стаж роботи в органах місцевого самоврядування (а.с.143-146).

В судовому засіданні представники відповідача просили відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 06.05.2019р. на підставі ч. 3 ст. 243 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, складення повного тексту рішення відкладено до 11.05.2019р.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням 32 сесії сьомого скликання Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 17.07.2018р. №619 достроково припинено повноваження позивача як голови сільської ради за його особистою заявою (а.с.9).

17.07.2018р. з позивачем було проведено розрахунок належних сум при звільненні, при цьому, як вказує позивач, в день звільнення йому в порушення вимог ст. 116 КЗпП України не було надано розрахунок сум належних при звільненні, у зв`язку з чим він 23.08.2018р. звернувся до відповідача із запитом про надання такої інформації (а.с.147).

Листом від 11.09.2018р. позивачеві було надано запитувану інформацію за виключенням довідки про середньомісячний розмір заробітної плати (а.с.31-34).

Після ознайомлення з отриманою інформацією позивачем було встановлено, що при звільненні йому не було виплачено грошову компенсацію за 5 календарних днів додаткової відпустки право на яку виникло за період роботи на посаді голови сільської ради з 23.06.2008р. по 23.06.2018р.

У зв`язку з вищевказаними обставинами позивач 02.10.2018р. звернувся до відповідача із запитом про надання інформації, а також 12.10.2018р. звернувся до Управління Держпраці у Кіровоградській області із скаргою на дії відповідача (а.с.13,14).

31.10.2018р. позивача було поінформовано, що Управлінням Держпраці у Кіровоградській області проведено інспекційне відвідування відповідача та встановлено порушення вмиог ст. 83 КЗпП України щодо нарахування і виплати грошової компенсації за всі дні невикористаної відпустки при звільненні (а.с.15).

Згідно Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи, яка використовує найману працю від 19.10.2018р. №КР2674/642/АВ, встановлено, що позивач на момент звільнення мав право на щорічну основну відпустку тривалістю 2 календарних дня за період з 23.06.2018р. по 17.07.2018р. та додаткову відпустку за стаж служби в органах місцевого самоврядування 5 календарних днів (а.с.74-84).

24.10.2018р. на банківський рахунок позивача було зараховано від відповідача грошові кошти в сумі 1913,66 грн. з призначенням платежу компенсація за невикористану відпустку.

Разом з тим, позивач вказує, що здійснивши розрахунок відповідачем не було виконано приписи ст. 117 КЗпП України щодо виплати середньомісячної заробітної плати за весь час розрахунку по фактичний день розрахунку, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до абз. 3, 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого ПКМУ від 08.02.1995р. №100 (надалі - Порядок №100) у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до п. 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно п. 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вже встановлено судом позивача було звільнено з 17.07.2018р. і в цей же день проведено розрахунок при звільненні, але без врахування сум компенсації за невикористані дні відпустки за 7 календарних днів.

Згідно платіжного доручення від 23.10.2018р. №101 на картковий рахунок позивача було перераховано 1913,66 грн. з призначенням платежу - компенсація за невикористану відпустку (а.с.127).

Фактично вказані кошти зараховані на картковий рахунок позивача 24.10.2018р., що не заперечується учасниками справи, а тому датою фактичного розрахунку слід рахувати саме цю дату.

Затримка остаточного розрахунку при звільненні з 17.07.2018р. п 24.10.2018р. становить 69 днів.

Згідно довідки про доходи від 11.09.2018р. №1609 протягом останніх двох місяців, які передували звільненню, заробітна плата позивача становила: лютий - 14370,78 грн., березень - 14108,08 грн.

Кількість робочих днів у вказаний період становила: лютий - 20 днів, березень 21 - день.

Середньоденний розмір заробітку становить: (14370,78 грн.+ 14108,08 грн.) : (20+21) = 694,6 грн.

Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку становить: 694,6 грн. х 69 = 47927,4 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 47927,4 грн.

Доводи позивача викладені у клопотанні про уточнення та доповнення позовних вимог судом до уваги не приймаються оскільки розрахунки наведені позивачем носять лише характер припущень, які не підтверджуються жодними розрахунковими документами, а дата остаточного розрахунку становить 24.10.2018р., а тому відсутні підстави для збільшення кількості днів прострочення розрахунку.

Щодо доводів позивача про необхідність допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати середньої заробітної плати за один місяць в сумі 15680,94 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, мова йде про кошти, які працедавець повинен виплатити працівнику за виконану роботу під час трудових відносин.

Такі кошти є джерелом існування людини, що і зобов`язало законодавця допустити до негайного виконання рішення суду стосовно їх стягнення.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до таких коштів.

За своєю природою він є мірою покарання працедавця за недотримання обов`язків і сплачується на користь працівника.

Такий правовий висновок поділяє і Велика Палата Верховного Суду (постанова від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16).

Обов`язок його сплати виникає після припинення трудових відносин.

Тому, відсутні підстави допускати до негайно виконання рішення суду щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за один місяць.

Враховуючи вищевикладене позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (вул. Центральна, 24, с.Суботці, Знам`янський р-н, Кіровоградська область, 27444, ) про стягнення середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку при звільнені - задовольнити частково.

Стягнути з Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області () на користь ОСОБА_1 ( рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 47927грн.40коп.

Присудити на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 958,85 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області ().

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 11.05.2019 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник