Справа № 0440/6125/18
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2019 року Справа № 0440/6125/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -
В обґрунтування позову зазначено, що рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області є необгрунтованим, незаконними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 р., відкрито у справі провадження, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву та всіх документів, що підтверджують заперечення проти позову.
Відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2018р. суд хвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначити справу до розгляду у судовому засіданні на 17.10.2018р.
Згідно з протоколом судового засідання, судове засідання 17.10.2018р. відкладено на 25.10.2018р., у зв`язку з неявкою сторін.
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Сергієнка В.Ю. судове засідання 25.10.2018р.знято з розгляду, у зв`язку із перебуванням судді Дєєва М.В. на лікарняному.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2018р. вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання на 22.11.2018р.
На виконання вимог ухвали суду від 03.10.2018р. на адресу суду 14.11.2018р. надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити та зазначив, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим, рішення є обгрунтованим та законним.
У судовому засіданні 22.11.2018р. витребувано у відповідача додаткові докази, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому провадженні до 19.12.2018р.
Згідно з протоколом судового засідання, у судовому засіданні 19.12.2018р. задоволено заяву позивача та відкладено розгляд справи на 21.12.2018р.
Відповідно до протоколу судового засідання, судовове засідання 21.12.2018р. на 16.01.2019р., у звязку із задоволенням заяви позивача про відкладення розгляду справи.
У судовому засіданні 16.01.2019р. суд ухвалив відкласти розгляд клопотання позивача про виклик до суду в якості свідків осіб, які були свідками продажу алкогольного напою до наступного судового засідання. Також, вирішено викликати в наступне судове засідання в якості свідка - ОСОБА_2 та оголосити перерву у підготовчому провадженні до 29.01.2019 р.
Згідно з протоколом судового засідання, у судовому засіданні 29.01.2019 р. задоволено клопотання позивача про перенесення розгляду справи та оголошено у справі перерву до 05.02.2019р.
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Сергієнка В.Ю. судове засідання 05.02.2019р.знято з розгляду, у зв`язку із перебуванням судді Дєєва М.В. на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 13.03.2019р.
У судовому засіданні 13.03.2019р. оголошено перерву у підготовчому провадженні, залишено без розгляду усне клопотання позивача про виклик свідків та запропоновано позивачу підготовити клопотання про виклик свідків в письмовому вигляді. Наступне судове засідання призначено на 03.04.2019р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2019р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
Відповідно до ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2019р. витребувано у Царичанського відділення поліції Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області належним чином завірені копії адміністративних матеріалів.
У судовому засіданні 03.04.2019р. допитано в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та оголошено перерву у підготовчому провадженні. Наступне судове засідання призначено на 19.04.2019р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2019р витребувано у Виконавчого комітету Царичанської селищної ради належним чином завірені копії адміністративних матеріалів.
Сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання 19.04.2019р. не з`явилися. Позивач 03.04.2019р. надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець 31.03.1995р.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, основний вид діяльності ФОП ОСОБА_1 : код за КВЕД 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
Так, на адресу Кам`янської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області було направлено копію адміністративного матеріалу адміністративного правопорушення (далі - Матеріали), які складені працівниками Царичанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за ч.2 ст.156 КУпАП щодо реалізації алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, вчиненого гр. ОСОБА_5 24.05.2017 р. у магазині « Гранд » за адресою АДРЕСА_1 для прийняття рішення згідно чинного законодавства.
Начальником Кам`янського відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Дніпропетровській області розглянуто матеріали адміністративного правопорушення щодо реалізації алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, вчиненого гр. ОСОБА_5 24.05.2017 р. у магазині « Гранд » за адресою АДРЕСА_1.
За результатами проведеної аналітичної роботи по розгляду Матеріалів встановлено наступне: згідно з поясненням у Матеріалах, та відомостей, зазначених у протоколі, ОСОБА_5 працює у магазині «Гранд» за адресою АДРЕСА_1, де здійснює діяльність ОСОБА_6 ; відповідно до наявної бази даних виданих ліцензій ГУ ДФС, на даному торговому об`єкті здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями ОСОБА_6 .
Так, за результатами розгляду матеріалів встановлено: реалізація алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії, чим порушено, ч.12. ст.15 Закону України від 19.12.1995р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями); реалізація алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років чим порушено ст. 153 Закону України від 19.12.1995р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями).
Позивач вважає рішення про застосування фінансових санкцій неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Спеціальним Законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP(далі - Закон № 481/95-BP).
Статтею 15 Закону № 481/95-BP встановлено, що імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.
Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 15-3 Закону № 481/95 забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.
Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.
Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначений Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі - Порядок № 790).
Відповідно до п. 5 Порядку №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Згідно з пунктом 83.1 статті 83 Податкового кодексу України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.6. інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
Відповідно до пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України; від банків, інших фінансових установ інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; за результатами податкового контролю; для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.
Податковий кодекс України надає чіткий перелік відомостей, інформація про які повинна надаватись до податкової служби в обов`язковому порядку та інформація на підставі, якої формуються висновки акту перевірки.
Передбачається, що для здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної податкової служби може бути також використана й інша інформація, яка не зазначена в переліку, але надійшла до податкових органів з ініціативи джерела інформації або за запитом податкового органу.
Таким чином, не може бути джерелом податкової інформації інформація, що є суб`єктивною або поширюється з метою дискредитації того чи іншого платника податків. Тому в Податковому кодексі України акцентовано увагу на тому, що податковою інформацією можна вважати виключно ту інформацію, яка офіційно визнана як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства, а тому має містити вид, характеристики, індивідуальні ознаки об`єкта оподаткування (в разі наявності), за якими його можна ідентифікувати, та суб`єктів надання інформації.
Отже, надання інформації та формування на її підставі висновків перевірки є можливим за умови дотримання порядку, встановленого чинним законодавством України.
Суд зазначає, що для встановлення висновків про наявні порушення, на підставі яких в подальшому приймається рішення про застосування фінансових санкцій, у контролюючого органу мають бути належні та допустимі докази такого порушення.
Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд вважає, що Головне управління Державної фіскальної служи у Дніпропетровській області та його посадові особи при прийнятті рішень, зобов`язані виходити із наявності в діяльності платника податків об`єктивних порушень вимог податкового законодавства.
Відповідно до положень податкового законодавства, а також враховуючи принципи прийняття суб`єктом владних повноважень рішень, які викладенні у ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається прийняття рішень, у тому числі рішення про застосування фінансових санкцій на підставі припущень, які не підтверджуються відповідними доказами.
З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення від 24.05.2017р. № 492435 Серія АА складений стосовно гр. ОСОБА_5 , якою будо здійснено продаж слабоалкогольного напою «Ciber» 5-6%, ємкістю 0,5 л. за 17,80 грн. гр.. ОСОБА_7 2004 р.н. у магазині « Гранд » за адресою: АДРЕСА_1, про що також було зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву.
Проте, судом встановлено, що магазин « Гранд » за адресою: АДРЕСА_1, позивачу ніколи не належив і свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 за вищезазначеною адресою ніколи не здійснювала.
Таким чином, суд вважає, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 24.05.2017р. № 492435 Серія АА.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивач здійснює свою підприємницьку діяльність в торгівельному кіоску за адресою: АДРЕСА_2 , де відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 808813 від 16.05.2017р. було здійснено гр. ОСОБА_2 1984 р.н. продаж слабоалкогольного напою «Шейк» за 22,00 грн. неповнолітній гр. ОСОБА_8 1999р.н.
Проте, стосовно даного правопорушення позивач зазначила, що продаж товарів у торгівельному кіоску за адресою: АДРЕСА_3 у квітні - травні 2017 року не здійснювався, оскільки в даний період торгівельний кіоск був зачинений на реконструкцію. Також, позивач зазначила, що гр. ОСОБА_2 в її торгівельному кіоску ніколи не працювала.
Судом були допитані в якості свідків ОСОБА_4 1961 р.н. та ОСОБА_3 1967 р.н., які підтвердили те, що в вищезазначений період магазин не працював. Даний факт їм відомий, оскільки вони є постійними покупцями в даному кіоску.
Крім того, судом у судове засідання в якості свідка викликалася гр. ОСОБА_2 1984р.н., однак, у судове засідання не з`явилася, у зв`язку з від`їздом до іншого міста на невизначений термін. Проте, надала до суду нотаріально засвідченні письмові пояснення, в яких зазначила, що ніякого відношення до ФОП ОСОБА_1 не має та ніколи у неї не працювала, до адміністративної відповідальності, у звязку з продажем алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, не притягувалась. Також, ОСОБА_2 зазначила, що навесні 2017 року навчалась професії « маляр-штукатур» у приватних осіб, після чого працювала за фахом у ТОВ «ЛІФТСЕРВІС» за цивільно-правовою угодою №09 від 03.07.2017р.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно достатті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідач не підтвердив належними доказами правомірність прийнятого рішення, а отже, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 704,80 грн., що документально підтверджується квитанцією № 4274363 від 10.08.2018 р.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,суд, -
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв