Справа № 520/1573/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 р.Справа № 520/1573/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 р. (постановлену суддею Волошиним Д.А.) по справі № 520/1573/19

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі позивача Харківської міської ради до Державного реєстратора Комунального підприємства "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради Харківської області Луценко Павла Геннадійовича, треті особи: ОСОБА_3 , Департамент містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради , Фізична особа-підприємець "ОСОБА_4.",

про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 звернувся до суду в інтересах держави в особі позивача Харківської міської ради з адміністративним позовом, в якому просив скасувати рішення № 44319855 від 29.11.2018 р. державного реєстратора Комунального підприємства "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради Харківської області Луценка П.Г. про державну реєстрацію права власності та їх обтяжень під реєстраційним номером 101, права власності ОСОБА_3 на об'єкти нерухомого майна: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 142,2 кв.м, житловою площею 86,7 кв.м; житловий будинок літ. «Г-3», загальною площею 70,2 кв.м, житловою площею 55,9 кв.м (індексний номер рішення 44319855).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 р. позов повернуто позивачу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції, в звязку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 р. та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Конституції України, Закону України «Про прокуратуру», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання третя особи Фізична особа-підприємець «ОСОБА_4.» свого представника не направила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена своєчасно, про причини неявки суду не повідомила.

У судовому засіданні прокурор, представники позивача та третьої особи Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 та його представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що листом № 965/0/226-19 від 22.01.2019 р. Департамент територіального контролю Харківської міської ради просив Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 звернутися до суду з позовом про скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на об'єкти нерухомого майна, якщо прокуратурою буде встановлено факт незаконної реєстрації права власності цього майна.

За результатами розгляду вищевказаного листа, місцевою прокуратурою встановлено, що державна реєстрація нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3 проведена з порушеннями чинного законодавства, у звязку з чим керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі позивача Харківської міської ради звернувся до суду з цим позовом.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 належним чином не обґрунтував і не навів підстав для представництва ним інтересів держави у цій справі, у звязку з чим відсутні підстави для звернення прокурора з цим позовом до суду в інтересах держави.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Згідно із ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Частинами 1 та 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва (ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Аналіз вищевказаної норми вказує, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Судовим розглядом встановлено, що керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 звернувся до суду в інтересах держави в особі позивача Харківської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки Харківська міська рада до суду з вказаним позовом не звернулася.

Проте, ні у суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції прокурором не надано доказів на підтвердження обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання, неможливість виконання або неналежне виконання Харківською міською радою, яка є суб'єктом владних повноважень, владних управлінських функцій щодо захисту інтересів територіальної громади міста Харкова.

Не звернення позивача з позовом, без з'ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору та підстав неможливості здійснення захисту не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Крім того, відсутні докази неможливості звернення або відмови у здійсненні зазначеного звернення до суду за захистом порушених інтересів Харківською міською радою, яку згідно із вимогами чинного законодавства, наділено відповідними повноваженнями самостійно звертатися до суду із зазначеним позовом. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази існування причин, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом чи його небажання здійснювати такий захист, а також не надано доказів, що свідчать про неналежне вчинення Харківською міською радою таких дій.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження не може бути підставою для розгляду такого позову, а прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо).

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактично прокурор в даному випадку є альтернативним суб'єктом звернення, оскільки Харківська міська рада без зазначення жодних причин звернулась до прокуратури з проханням звернутися до суду в інтересах держави в особі Харківської міської ради.

Європейський суд з прав людини вказав, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів (див. рішення від 21.10. 2010 р. у справі "Дія-97" проти України" (Diya 97 v. Ukraine), заява № 19164/04, п. 47, з подальшими посиланнями).

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суд першої інстанції, що оскільки керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 належним чином не обґрунтував та не навів підстав для представництва ним інтересів держави у цій справі, то відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 19, 229, 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 року по справі № 520/1573/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 13.05.2019 року