Справа № 440/917/19
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/917/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2019 року департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації (надалі по тексту також - Департамент, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання неправомірними та незаконними виконавчих дій, визнання незаконною і скасування постанови про накладення штрафу від 06.02.2019 (ВП 57935760) по виконавчому листу № 2-а-5469/11 від 03.07.2015 за безпідставністю.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач, у визначений судом строк, усунув недоліки позовної заяви, надавши до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Федько Євгеном Олександровичем від 06.02.2019 (ВП 57935760) по виконавчому листу № 2-а-5469/11 від 03.07.2015.

В обґрунтування своїх вимог безпідставність спірної постанови, оскільки Департаментом вжиті вичерпні заходи щодо виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави. Наголошено, що відсутність належного фінансування є поважною підставою невиконання рішення суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі в якості другого відповідача - управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

08.04.2019 надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що у зв`язку з невиконанням рішення суду державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відповідно до вимог статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" спірною постановою накладено штраф на боржника, в сумі 5100 грн. Розгляд справи просив проводити без участі представника /а.с. 56-59/.

Сторони у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечили, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи положення пункту 10 частини 1 статті 4, частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи.

30.07.2015 Октябрським районним судом м. Полтави видано виконавчий лист №2-а-5469/11 /а.с. 63-64/.

08.01.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57935760 /а.с. 67-68/.

31.01.2019 позивачем направлено державному виконавця лист № 09/933 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з частковим виконанням судового рішення разом з розрахунком щорічної грошової допомоги /а.с. 69-70/.

06.02.2019 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у межах ВП №57935760 накладено на Миргородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області штраф у розмірі 5100 грн /а.с. 72-73/.

Не погоджуючись із прийнятою постановою відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

За змістом статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (надалі за текстом - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону №1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із статтею 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону №1404-VIII).

Судом встановлено, що позивачем виконано вимогу державного виконавця в межах своїх повноважень, а саме: згідно рішення боржник здійснив перерахунок грошової допомоги, проте, виплата нарахованої допомоги не здійснена у зв`язку з відсутністю коштів, оскільки вони не є власністю божника та не знаходяться на його рахунках. Фактично, у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем не доведено, що Департамент не виконав рішення без поважних причин.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем семиденного строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Відповідно до Конституції України видатки держави здійснюються відповідно до Державного Бюджету, затвердженого на відповідний рік. Таким чином Департамент не має змоги виплатити кошти за рішенням суду, так як ці кошти не були закладеними у відповідний Бюджет і управління не може проводити не профінансовані державні програми.

Виконання ж рішення суду в частині виплати коштів можливе лише при надходженні коштів на рахунок за певним кодом програмної класифікації видатків.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду України (у справах: №21-66а14, №21-199а15, №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а), стосовно того, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат та, відповідно, накладення штрафів державними виконавцями.

На підставі аналізу вищезазначеного, суд дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення департаментом в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності у державного виконавця правових підстав для накладення штрафу за невиконання рішення без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк.

Таким чином, у позивача були поважні причини невиконання судового рішення, а тому постанова від 06.02.2019 ВП №57935760, якою за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення на департамент накладено штраф у розмірі 5100 грн, прийнята відповідачем передчасно, отже наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 06 лютого 2019 року ВП 57935760 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідні витрати у справі відсутні.

Відповідач доказів понесення судових витрат до суду не надав.

Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації (вул. Ціолковського, 47, м. Полтава, 36023, ідентифікаційний код 03195234) до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (вул. Героїв-пожежників, б. 13, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 34874347), управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (вул. Героїв-пожежників, 13, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 34874347) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 06 лютого 2019 року ВП 57935760 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя С.С. Бойко