Справа № 0740/830/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Львів№ 857/2578/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Мигович М.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській обл. на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.01.2019р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській обл. про визнання протиправним та скасування рішення, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Ващилін Р.О., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 17 год. 09 хв. 31.01.2019р., м.Ужгород; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 05.02.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

07.08.2018р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним і незаконним рішення Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ /УМВС/ України в Закарпатській обл. про відсутність підстав для перегляду грошового забезпечення та перерахунку пенсії позивача; визнати недійсним рішення Ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській обл. щодо прирівняння посади позивача до посади заступника начальника відділу у структурі Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій /ДСНС/ в області; зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Закарпатській обл. оформити і направити до Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Закарпатській обл. відповідну довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивача, виходячи з посади заступника начальника управління у складі апарату ГУ ДСНС України в області з 01.01.2018р. замість довідки № N/A 3044 від 30.04.2017р.; стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань УМВС України в Закарпатській обл. судовий збір у розмірі 2114 грн. 40 коп.; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду (Т.1, а.с.6-11).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.01.2019р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Ліквідаційної комісії УМВС України в Закарпатській обл. про прирівняння посади ОСОБА_1 до посади заступника начальника відділу у структурі Управління ДСНС в області; зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Закарпатській обл. оформити і направити до ГУ ПФ України в Закарпатській обл. відповідну довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з посади заступника начальника управління у складі ГУ ДСНС України в області з 01.01.2018р.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань УМВС України в Закарпатській обл. в особі Ліквідаційної комісії на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1409 грн. 60 коп. (Т.2, а.с.215-221).

Не погодившись із винесеним рішенням суду, його оскаржив відповідач УМВС України в Закарпатській обл., який покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити у повному обсязі (Т.2, а.с.2-7).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що апелянт УМВС України в Закарпатській обл. під час видачі позивачу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії керувався вимогами постанов КМ України № 103 від 21.02.2018р. та № 704 від 30.08.2017р.

Постановою КМ України № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» передбачено проведення перерахунку пенсій звільненим із служби військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та встановлено порядок виплати підвищення пенсій зазначеним категоріям осіб.

Зокрема, цією постановою передбачено проведення перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018р. (крім пенсій, призначених згідно із законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018р. відповідно до постанови КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

На виконання зазначеної постанови МВС України видано наказ № 179 від 06.03.2018р., яким затверджені схеми тарифних розрядів за посадами осіб рядового і начальницького складу ДСНС України.

Згідно з п.6 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р., слід враховувати посаду, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

Посилання позивача на наказ ДСНС України № 170 від 15.03.2018р. «Про затвердження «Схеми основних організаційних структур військ Цивільної оборони України, державної пожежної охорони, органів та підрозділів МНС України, урядових органів державного управління у складі МНС України, прирівняних до організаційних структур ДСНС» є безпідставним, оскільки зазначений наказ не пройшов державну реєстрацію, а тому правових підстав для застосування не має.

Отже, при оформленні довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2018р. ОСОБА_1 , заступника начальника відділу державної пожежної охорони УМВС України в Закарпатській обл. (наказ УМВС України № 327 о/с від 24.10.1997р.), встановлено посадовий оклад заступника начальника відділу головного управління (управління) ДСНС в області згідно постанови КМ України № 704 від 30.08.2017р. та наказу МВС України № 179 від 06.03.2018р., а тому жодних правових підстав для встановлення посадового окладу заступника управління у складі головного управління позивачу ОСОБА_1 не має.

Позивачем ОСОБА_1 скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.25-33).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі» у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується апелянтом в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

В частині задоволених позовних вимог колегія суддів наголошує на наступному.

Під час судового розгляду з`ясовано, що позивач ОСОБА_1 звільнений на підставі наказу УМВС України в Закарпатській обл. № 327 о/с від 24.10.1997р. «По особовому складу» відповідно до п.«а» ст.65 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України у відставку із зняттям з військового обліку з посади заступника начальника відділу державної пожежної охорони УМВС України в Закарпатській обл. з 09.10.1997р.; вислуга років на день звільнення склала 33 роки 00 місяців 08 днів (Т.1, а.с.12).

Після звільнення позивач перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Закарпатській обл. та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На виконання ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов КМ України № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» Ліквідаційною комісією УМВС України в Закарпатській обл. направлено до ГУ ПФ України в Закарпатській обл. довідку про розмір грошового забезпечення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Відповідно до цієї довідки розмір грошового забезпечення позивача за посадою заступника начальника відділу, начальника відділення служби підготовки пожежогасіння відділу пожежної охорони УМВС в Закарпатській обл. встановлено, виходячи з посадового окладу в розмірі 6150 грн., окладу за військовим званням полковник 1480 грн., надбавки за вислугу років 3815 грн. (Т.1, а.с.103).

Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.1.1. Положення про відділ пожежної безпеки УМВС України в Закарпатській обл., затв. начальником Державного департаменту пожежної безпеки МВС України 10.10.2002р., відділ пожежної безпеки є територіальним органом управління Державного департаменту пожежної безпеки МВС України, який діє у складі УМВС України в Закарпатській обл., і йому підпорядковується.

Окрім того, вказаний відділ є юридичною особою, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах державного казначейства, банківські рахунки та печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Таким чином, станом на день звільнення позивача у відставку відділ пожежної безпеки УМВС України був територіальним органом управління Державного департаменту пожежної безпеки МВС України, що діяв у складі Головного управління МВС України в Закарпатській обл.

В подальшому передано Міністерству України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Державний департамент пожежної безпеки як урядовий орган державного управління, вивівши його зі складу МВС України (а також підпорядковані управління, заклади, установи і підрозділи).

Відповідно до розрахунку пенсії ОСОБА_1 пенсія позивача до проведеного за оскарженою довідкою перерахунку розраховувалася, виходячи з посадового окладу в розмірі 1200 грн., що відповідає посадовому окладу заступника начальника управління у складі головного управління, заступника начальника самостійного відділу, затвердженому наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 53 від 28.01.2008р. «Про встановлення схем посадових окладів осіб начальницького складу».

З урахуванням наведеного, посада начальника самостійного відділу була виокремлена та прирівняна до посади начальника управління в складі головного управління з однаковим розміром посадового окладу.

Однак після внесення відповідних законодавчих змін посада начальника самостійного відділу є відсутньою, при цьому є наявними посади начальника управління у складі головного управління з тарифним розрядом 35 та начальника відділу з тарифним розрядом 33.

Таким чином, відповідач неправомірно прирівняв посаду, з якої був звільнений позивач, до посади начальника (заступника начальника) відділу, що є нижчою за тарифним розрядом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних та обґрунтованих висновків, з огляду на наступне.

Розглядуваний спір виник з приводу прирівняння посади заступника начальника відділу державної пожежної охорони УМВС України в Закарпатській обл., з якої був звільнений позивач, до посади начальника відділу з тарифним розрядом 33 та тарифним коефіцієнтом 3,6, що була зазначена в довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно з ч.3 ст.63 цього Закону перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч.4 ст.63 вказаного Закону).

Постановою КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (яка набрала чинності з 01.03.2018р.) затверджено, в тому числі, схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до постанови КМ України № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018р. відповідно до постанови КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Пунктом 7 цієї постанови зобов`язано, в тому числі МВС України, забезпечити оформлення та подання до органів ПФ України довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р.

Наказом МВС України № 179 від 06.03.2018p. «Про затвердження схем тарифних розрядів за посадами осіб рядового і начальницького складу Державної служби України з надзвичайних ситуацій» (дата реєстрації в Міністерстві юстиції України: 16.03.2018р. за № 316/31768), з метою визначення посадових окладів осіб рядового і начальницького складу ДСНС України, затверджено схеми тарифних розрядів за посадами осіб рядового і начальницького складу, в тому числі, головних управлінь (управлінь) ДСНС в Автономній Республіці Крим, областях, у м.Києві та у м.Севастополі, якою керувався відповідач при виданні оскарженої довідки.

Зокрема, пунктом 2 цього наказу визнано таким, що втратив чинність, в тому числі, наказ Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 53 від 28.01.2008р. «Про встановлення схем посадових окладів осіб начальницького складу», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 08.02.2008р. за № 102/14793.

Також із затвердженої схеми тарифних розрядів слідує, що в такій передбачені наступні посади: начальник головного управління (управління) з тарифним розрядом 53 та тарифним коефіцієнтом 5,2; начальник управління у складі головного управління з тарифним розрядом 35 та тарифним коефіцієнтом 3,76; начальник відділу з тарифним розрядом 33 та тарифним коефіцієнтом 3,6. Зазначений діапазон тарифних розрядів для відповідних посад узгоджується із постановою КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Пунктом 2 Схеми тарифних розрядів передбачено, що посадові оклади за тарифними розрядами визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2018р., на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі якщо посадовий оклад визначено в гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5,00 і вище - округлюються до десяти гривень. Згідно із п.4 Схеми тарифних розрядів посадовий оклад заступника керівника установлюється на 3 відсотки нижче посадового окладу відповідного керівника.

Виходячи з наведеного, відповідачем було сформовано довідку № N/A3044 від 30.04.2017р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (Т.1, а.с.103).

Разом з тим, визначальним є пункт 6 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України № 45 від 13.02.2008р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яким врегульовано питання визначення «відповідної посади» при здійсненні перерахунку пенсії.

Так, зазначеною нормою передбачено, що відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема, назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

При вирішенні питання визначення «відповідної посади» слід виходити з кваліфікаційних характеристик такої.

Між тим, при визначенні «відповідної посади» відповідач виходив виключно з формального визначення організаційного рівня Відділу пожежної безпеки УМВС України в Закарпатській обл. в структурі МВС України, а саме з назви такого, та вважав, що позивач займав посаду заступника начальника відділу.

При цьому, аналіз відповідності вказаних посад за іншими критеріями відповідач не здійснював.

Разом з тим, єдиним документом, який надає можливість врахувати всі кваліфікаційні характеристики посади, з якої був звільнений позивач, є Положення про відділ пожежної безпеки УМВС України в Закарпатській області, затв. начальником Державного департаменту пожежної безпеки МВС України 10.10.2002р., при цьому інші архівні документи сторонами не представлені.

Відповідно до п.1.1 цього Положення відділ пожежної безпеки є територіальним органом управління Державного департаменту пожежної безпеки МВС України, який діє у складі УМВС України в Закарпатській обл. та йому підпорядковується.

Згідно з п.1.7 вказаного Положення відділ пожежної безпеки є юридичною особою, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Державного казначейства, банківські рахунки та печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням (Т.1, а.с.94-95).

Таким чином, станом на день звільнення позивача у відставку відділ пожежної безпеки УМВС України був територіальним органом управління Державного департаменту пожежної безпеки МВС України, що діяв у складі Головного управління МВС України в Закарпатській обл. як самостійний відділ.

Указом Президента України № 47/2003 від 27.01.2003р. «Про заходи щодо вдосконалення державного управління у сфері пожежної безпеки, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій» з метою вдосконалення державного управління у сфері пожежної безпеки, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, об`єднання сил і засобів для ліквідації пожеж, аварій та катастроф, відповідно до п.п.15 і 17 ч.1 ст.106 Конституції України постановлено передати Міністерству України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Державний департамент пожежної безпеки як урядовий орган державного управління, вивівши його зі складу МВС України, та підпорядковані Департаменту органи управління, заклади, установи і підрозділи.

Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком пенсії ОСОБА_1 станом на 01.12.2008р. пенсія позивача до проведеного за спірною довідкою перерахунку розраховувалася, виходячи з посадового окладу в розмірі 1200 грн., що відповідає посадовому окладу заступника начальника управління у складі головного управління, заступника начальника самостійного відділу, затвердженому наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 53 від 28.01.2008р. «Про встановлення схем посадових окладів осіб начальницького складу» (Т.1, а.с.101).

Такий висновок не заперечує того, що позивачу, як колишньому працівнику системи МВС України, не встановлювалися посадові оклади згідно вищевказаного наказу № 53 від 28.01.2008р.

За твердженням апелянта, розмір посадового окладу позивача розраховувався відповідно до постанови КМ України № 1294 від 07.11.2007р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», однак остання втратила чинність з 01.03.2018р. відповідно до постанови КМ України № 704 від 30.08.2017р.

Із аналізу законодавчих норм, якими були врегульовані питання оплати праці осіб рядового і начальницького складу головних управлінь (управлінь) ДСНС, в тому числі, тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого та послідовного висновку про те, що до 2018 року посада начальника самосійного відділу була виокремлена та прирівняна до посади начальника управління в складі головного управління з однаковим розміром посадового окладу; остання вважалася такою, що за своїми кваліфікаційними характеристиками (розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівним підрозділу в структурі органу) відповідає посаді начальника управління в складі головного управління.

Однак після внесення відповідних законодавчих змін та прийняття наказу МВС України № 179 від 06.03.2018p., яким врегульовано питання посадових окладів осіб рядового і начальницького складу ДСНС, в діючій схемі тарифних розрядів за посадами начальницького складу головних управлінь (управлінь) ДСНС в Автономній Республіці Крим, областях, у м.Києві та у м.Севастополі посада начальника самостійного відділу є відсутньою.

При цьому, є наявними посади начальника управління у складі головного управління з тарифним розрядом 35 та начальника відділу з тарифним розрядом 33.

За таких умов відповідач неправомірно прирівняв посаду, з якої був звільнений позивач, до посади начальника (заступника начальника) відділу, що є нижчою за тарифним розрядом.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне застосувати під час розгляду цієї справи підхід, викладений в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Серков проти України», де вказаний Суд зробив висновки про те, що національне законодавство не було чітким та узгодженим, не відповідало вимозі «якості» закону і не забезпечувало адекватного захисту від свавільного втручання у майнові права заявника. При цьому, національними органами не було дотримано вимогу законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника.

Оцінюючи фактичні обставини справи та враховуючи структурні зміни відповідних державних органів, колегія суддів вважає, що зміна назв структур, посад в цих структурах, відомчої належності, призводить до ускладнення правового регулювання спірних відносин, відсутності чіткості, зокрема, у питання прирівняння колишніх посад до існуючих тощо.

Водночас, така ситуація не може покладати додатковий тягар на позивач, обмежувати його соціальні права. Також за таких умов відповідач повинен діяти в спосіб, що сприяв би позивачу, який тривалий час працював в системі державної пожежної охорони, в реалізації його основних прав та інтересів, в тому числі права на належне пенсійне забезпечення.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими позовні вимоги задоволені частково у визначений спосіб.

Оцінюючи в сукупності наведені обставини справи, виходячи з вищевказаних положень нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявленого позову, через що останній підлягає до часткового задоволення, із вищевказаних мотивів.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта УМВС України в Закарпатській обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській обл. на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.01.2019р. в адміністративній справі № 0740/830/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку лише у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
О. І. Довга
Дата складення повного судового рішення: 08.05.2019р.