Справа № 460/189/19
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2019 року

м. Рівне

№460/189/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Острозького комунального підприємства "Водоканал"

до

Головного управління ДФС у Рівненській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Острозьке комунальне підприємство «Водоканал» (далі – позивач, ОКП «Водоканал») звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі – відповідач, ГУ ДФС у Рівненській області), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

від 09.10.2018 №, яким за затримку сплати грошового зобов’язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) зобов’язано сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 49099,98 грн.;

від 09.10.2018 №, яким за затримку сплати грошового зобов’язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) зобов’язано сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 69740,29 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що станом на 31.12.2017 заборгованість позивача щодо сплати податку на додану вартість становила 152157,25 грн. Так, 20.12.2017 ОКП «Водоканал» укладено договір про організацію взаєморозрахунків №13/11, на погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість (з урахуванням штрафних санкцій, пені та процентів) нарахованих на суму такого боргу на суму 103775,59 грн. Згідно Постанови від 18.05.2017 № 332 Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з центрального опалення, постачання гарячої води центрального водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, центрального питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування» різниця в тарифах, що виникла у 2015 році повинна була погаситися в грудні 2017 року, тому підприємство не погашало боргу, до виник у 2017 році. Податкові узгодженні грошові зобов’язання, що виникли у 2017 році підприємство сплачувало вчасно із зазначенням в платіжних документах періоду сплати. Однак, у відповідності до умов вказаного договору державою не було проведено для позивача до 01.02.2018 бюджетне відшкодування по податку на додану вартість на суму 103775,59 грн. і станом на сьогоднішній день не відшкодовано. Що в свою чергу, позбавило позивача можливості розрахуватися по боргових зобов’язаннях перед бюджетом з податку на додану вартість. У зв’язку з чим, позивач вимушений був сплачувати суму 103775,59 грн., передбачену договором, за рахунок власних коштів, що призвело до несвоєчасної сплати податку на додану вартість з незалежних від позивача причин. Крім того, на думку позивача, застосування відповідачем штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання є безпідставним, оскільки помилкове зазначення неправильного рахунку отримувача коштів не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми податку у визначений законодавством строк. На підставі викладеного позивач просив суд податкові повідомлення-рішення визнати протиправним і скасувати.

Ухвалою суду від 27.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що контролюючим органом проведена камеральна перевірка, про що складено акт перевірки від 11.09.2018 №272/17-00-50-01/31542385. За наслідками якої встановлено недотримання позивачем термінів сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов’язання (штрафних санкцій) з податку на додану вартість. За несплату або несвоєчасну сплату платником податків узгодженої суми податкового зобов’язання, такий притягується до відповідальності у вигляду штрафу на умовах визначених податковим законодавством. Зазначає, що покликання позивача на невчасне отримання субвенцій, не звільняє платника податків від обов’язку вчасної сплати податків. Відтак прийняті податкові повідомлення-рішення є законними, прийнятими у відповідності до вимог Податкового кодексу України. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ГУ ДФС у Рівненській області на підставі п.п.20.1.4, 20.1.19, п.20.1 ст.20, п. 126,1 ст.126, у порядку п.п. 75.1.1 пункту 75.1 ст.75 та ст.76 Податкового кодексу України (далі - ПК України) проведено камеральну перевірку ОКП «Водоканал» щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов’язання (штрафних санкцій) з податку на додану вартість.

За наслідками проведеної камеральної перевірки було складено Акт про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженого податкового зобов’язання до бюджету від 11.09.2018 №272/17-00-50-01/31542385 (надалі - Акт), яким встановлено порушення позивачем термінів своєчасності сплати податкових зобов’язань, згідно п. 50.1 ст.50, п.57,3 ст.57, п.203.2 ст.203 ПК України.

У порядку визначеному п.86.7 ст. 86 ПК України позивачем подано заперечення на вказаний акт камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженого податкового зобов’язання до бюджету.

За результатами розгляду заперечень контролюючим органом вирішено акт викласти у редакції зазначеній у відповіді на заперечення до акту.

За результатами перевірки, посадові особи податкового органу дійшли висновку, що позивачем порушено терміни сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов’язання (штрафних санкцій) з податку на додану вартість. Відповідальність платника податків за вищевказане порушення передбачена п.126.1 ст.126 ПК України.

За результатами перевірки позивача, податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 09.10.2018 №, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов’язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного п.57.1, п.57.3, ст.57, п.203.2, ст.203 ПК України та на підставі ст.126 ПК України ОКП «Водоканал» за затримку до 29, 28, 27, 26, 25, 24, 15, 14, 11 календарних днів сплати, зобов’язано сплатити штраф у сумі 49 099,98 грн. в розмірі 10% від суми 490 999,80 грн.;

від 09.10.2018 №, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов’язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), визначеного п.57.1, п.57.3, ст.57, п.203.2, ст.203 ПК України та на підставі ст.126 ПК України ОКП «Водоканал» за затримку на 78, 71, 64, 60, 57, 45, 36, 32 календарних днів сплати, зобов’язано сплатити штраф у сумі 69 740,29 грн. в розмірі 20 % від суми 348 701,45 грн.

Позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження та подав скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення.

Державна фіскальна служба України розглянувши скаргу прийняла рішення про результати розгляду скарги №41645/6/99-99-11-06-01-25 від 26.12.2018, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Рівненській області.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010, №2755- IV (далі - ПК України).

Згідно до п. 16.1.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов'язання платника податків відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов'язання згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.п 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Пунктом 31.1 ст. 31 ПК України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з нормами ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Положеннями пункту 126.1 статті 126 ПК України передбачено, що разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Враховуючи зазначене, платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу за порушення строку сплати узгоджених сум грошових зобов'язань, передбаченого ст. 126 Кодексу, в залежності від кількості днів затримки сплати узгодженої суми грошових зобов'язань з дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов'язань.

Так, камеральною перевіркою встановлено, що на порушення вимог ПК України позивачем сплачено узгоджену суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 490999,80 грн., із затримкою до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання та в розмірі 348701,45 грн., із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання.

В результаті чого відповідно до п.126.1 ст. 126 ПК України, відповідачем винесено оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення, якими позивача зобов'язано сплати штраф.

Отже, не сплачене позивачем у встановлений законодавством строк узгоджене грошове зобов’язання – є сумою податкового боргу платника податків. А тому штрафні санкції, передбачені п.126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, який діяв на момент вчинення правопорушення, нараховуються на загальних підставах, як на несвоєчасно сплачені узгоджені суми податкових зобов'язань.

Враховуючи те, що узгоджені грошові зобов'язання з податку на додану вартість позивачем були сплачені з затримкою, то застосування до нього штрафних санкцій у сумі 118840,27 грн. на підставі п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України є правомірним.

При цьому доводи позивача відносно того, що штрафні санкції, застосовані до нього на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, є протиправними, оскільки при їх нарахуванні не було враховано, що несвоєчасна сплата грошових зобов'язань з податку на додану вартість відбулася не з вини ОКП «Водоканал», а через те, що державою не було проведено для позивача до 01.02.2018 бюджетне відшкодування по податку на додану вартість на суму 103775,59 грн. і станом на день подання позову не відшкодовано. Що позбавило позивача можливості розрахуватися по боргових зобов’язаннях перед бюджетом з податку на додану вартість - не є підставою для звільнення платника податків від обов'язку вчасної сплати встановлених чинним законодавством податків та не виклює відповідальності за неналежне виконання цих обов'язків та не спростовують правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Також слід зазначити, що відсутність у платника податків коштів не звільняє від обов'язку платника податків сплачувати узгоджені грошові зобов'язання.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №804/20015/14.

З огляду на викладене відповідачем правомірно було застосовано штрафні санкції, а, тому оскаржувані податкові повідомлення, прийняті ГУ ДФС у Рівненській області скасування не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень довів суду правомірність своїх дій та рішень.

Враховуючи надані сторонами на підтвердження своїх пояснень документи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову Острозького комунального підприємства "Водоканал" (вул. Івана Федорова, 56, м. Острог, Рівненська область, 35800, ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська,12. м. Рівне, 33023, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Махаринець Д.Є.