Справа № 320/706/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 року № 320/706/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області №13 від 26.10.2018 про перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності призначеної згідно із Законом СРСР "Про державні пенсії" на пенсію у разі втрати годувальника згідно із Законом України "Про загальнооб` язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Переяслав-Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем протиправно прийнято рішення про перерахунок пенсії позивача у зв'язку з переходом на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказує, що подані разом із заявою про перехід на пенсію у разі втрати годувальника документи свідчать про наявність у неї права на отримання такої виплати саме за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідач позов не визнав та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ОСОБА_1 до відповідача із заявою про перехід її на пенсію по втраті годувальника згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не зверталася, у зв'язку з чим вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач надіслала відповідь на відзив, в якій наголосила, що посилання відповідача на те, що вона не зверталася із заявою встановленого зразка про перехід на пенсію у разі втрати годувальника, не відповідає дійсності.

Зазначила, що доводи відповідача про неподання позивачем доказів належності у неї родинного зв'язку з годувальником, відповідних висновків комісій по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень та іншого, які були б отримані під час проходження військової служби, та доказів перебування на утриманні годувальника є необґрунтованими, адже відповідні документи містяться в пенсійній справі позивача, а також були додатково надані разом із заявою від 12.06.2018.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Переяслав-Хмельницькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області, як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII.

Як убачається з матеріалів справи, третю групу інвалідності (з дитинства) позивачу встановлено з 12.03.1996, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії КИЕ-1 №001277 (а.с.53).

12 червня 2018 року позивач звернулася до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності, призначеної згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію по втраті годувальника відповідно до статей 29,30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». До відповідної заяви відповідачем були долучені необхідні документи (а.с.70, 71).

Проте, з 01.07.2018 відповідачем здійснено перехід ОСОБА_1 на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.11).

Не погоджуючись з вказаним рішенням та вважаючи, що пенсія у разі втрати годувальника мала бути призначена на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Призначення та виплату пенсії в разі втрати годувальника врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Приписами пункту третього статті 1 Закону №2262-ХІІ встановлено, що члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Статтею 29 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії в разі втрати годувальника сім'ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім'ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім'ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону №2262- ХІІ право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, то мали місце під час служби (пункт 2 статті 30 Закону №2262-ХІІ).

Статтею 30 цього Закону встановлено, що непрацездатними членами сім'ї є, зокрема, діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків.

Відповідно до положень статті 31 Закону №2262-ХІІ члени сім'ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Отже, законом встановлений вичерпний перелік непрацездатних членів сім'ї, яким може бути призначена пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Право на отримання такої виплати передбачено, зокрема, для дітей, братів, сестер та онуків померлого годувальника за двох умов: 1) не досягнення ними 18 років; 2) досягнення 18-річного віку за умови встановлення їм інвалідності до досягнення вказаного віку.

Питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» врегульовані Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління ПФУ від 30.01.2001 №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до положень пункту 20 Порядку №3-1 на всіх членів сім'ї, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія. На вимогу члена сім'ї із загальної суми пенсії виділяється його частка, яка виплачується окремо.

У разі звернення члена сім'ї із заявою про призначення або виділення йому частки пенсії, коли основний одержувач пенсії проживає в іншому населеному пункті (районі, місті), орган, що призначає пенсії, за місцем проживання такого члена сім'ї, одержавши відповідну заяву, повідомляє орган, що призначив пенсію, та витребовує необхідні для цього документи. До повідомлення додаються заява і копії документів, що засвідчують право на одержання пенсії члена сім'ї, який звернувся за часткою пенсії.

Якщо звернення за призначенням пенсії у зв'язку з втратою годувальника члена сім'ї, який проживає окремо, надійшло після винесення рішення про призначення пенсії решті членам сім'ї, то приймається нове рішення про призначення пенсії на всіх членів сім'ї та, у разі необхідності, здійснюється виділення частки пенсії члену сім'ї, який проживає окремо. Документи зазначеного члена сім'ї, що надійшли пізніше, додаються до пенсійної справи, а копія рішення про виділення частки пенсії надсилається органу, що призначає пенсії, за місцем його проживання для оформлення на одержувача частки пенсії самостійної пенсійної справи.

У цьому разі на члена сім'ї, якому виділено частку пенсії, оформляється новий пенсійний лист, а пенсійний лист на виплату пенсії іншим членам сім'ї відзивається і виписується новий пенсійний лист.

Відповідно до пункту 4 Порядку №3-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Пунктом 10 вказаного Порядку встановлено, що для призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються такі документи: заява; копія свідоцтва про смерть годувальника; витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв'язку зі смертю; висновок про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов'язків (обов'язків військової служби); довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім'ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні; документи, передбачені абзацами третім, шостим - дев'ятим пункту 7 цього Порядку.

Для призначення пенсії в разі втрати годувальника особам, зазначеним у пункті «а» статті 30 Закону №2262-ХІІ, додатково подаються такі документи: копія свідоцтва про народження; довідка з навчального закладу про навчання із зазначенням дати його закінчення, а також про перебування на повному державному утриманні; довідка Лікарсько-консультативної комісії про визнання дитини інвалідом або довідка МСЕК про визнання особи інвалідом з дитинства; копії свідоцтв про смерть батьків або інші документи, які підтверджують відсутність батьків (у разі призначення пенсії братам, сестрам, онукам); рішення суду про всиновлення; копія рішення про опіку чи піклування (у разі призначення пенсії дітям, які втратили обох батьків).

З системного аналізу вищенаведених правових норм, формується висновок, що для вирішення питання щодо переведення з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника, існує певний алгоритм дій, а саме: особа повинна звернутися з заявою, а також надати відповідний встановлений законодавством пакет документів на підтвердження усіх обставин. Після вчинення особою таких дій, орган пенсійного фонду перевіряє усі документи і вирішує питання щодо поданої заяви.

Судом встановлено, що 26.06.2018 ОСОБА_1 надіслала до управління заяву встановленого зразка про перехід на пенсію у разі втрати годувальника, разом з належними документами, що підтверджується квитанцією від 12.06.2019 №7626 (а.с.70-71).

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що позивач до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з будь-якою заявою про перехід її на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не зверталася.

Натомість, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідач не надав.

При цьому, обставина перебування позивача на утриманні у свого діда ОСОБА_2, підтверджується довідкою Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 12.06.2018 №318 (а..с 50), актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 (а.с. 51).

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для переведення ОСОБА_1 на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області №13 від 26.10.2018 про перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності призначеної згідно із Законом СРСР «Про державні пенсії» на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов'язання Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області призначити позивачу пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірність своїх дій.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження позиції щодо наявності в діях відповідача протиправності щодо відмови у перерахунку пенсії.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією 27.02.2019 (а.с. 17).

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області №13 від 26.10.2018 про перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності призначеної згідно із Законом СРСР "Про державні пенсії" на пенсію у разі втрати годувальника згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Переяслав-Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (ідентифікаційний код 37757652, місцезнаходження: 08400, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького, 28) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_1) пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (ідентифікаційний код 37757652, місцезнаходження: 08400, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького, 28) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.