Справа № 809/1029/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 рокуЛьвів№ СК-857/842/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Пліша М.А., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року в частині відстрочення виконання судового рішення, головуючий суддя - Кафарський В.В., ухвалене о 11:19 год. у м. Івано-Франківську, повний текст якого складено 18.07.2018 року, у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року позивач - ГУ ДФС в Івано-Франківській області звернулося в суд з позовом до ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», в якому просило стягнути податковий борг в розмірі 19 503 401,62 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв»язку із несплатою податку на додану вартість, орендної плати з юридичних осіб, податку на доходи фізичних осіб, податку на прибуток, штрафних санкцій та пені на зазначену суму.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року адміністративний позов задоволено; стягнуто з дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (, вул. Є. Петрушевича, 1, м. Івано-Франківськ, 76004) в дохід бюджету податковий борг в сумі 19 503 401 (дев»ятнадцять мільйонів п»ятсот три тисячі чотириста одну) грн.62 коп. з розрахункових рахунків в банках, які обслуговують дане підприємство та за рахунок готівки, що належить відповідачу; відстрочено виконання судового рішення дочірньому підприємству «Івано-Франківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» сплату податкового боргу з податку на додану вартість, орендної плати з юридичних осіб, податку на доходи фізичних осіб, податку на прибуток у загальній сумі 19 503 401 (дев»ятнадцять мільйонів п»ятсот три тисячі чотириста одну) грн. 62 коп. терміном на один рік з моменту його ухвалення.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції в частині відстрочення виконання судового рішення, ГУ ДФС в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині відстрочення виконання судового рішення та прийняти нову постанову в цій частині, якою в задоволенні заяви про відстрочення суми боргу відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що норми статті 100 ПК України, які регулюють правила розстрочення або відстрочення грошових зобов»язань або податкового боргу платника податків є спеціальними нормами щодо доказів як підстав для відстрочення податкового боргу та порядку погашення податкового боргу. Також зазначає, що суд попередньої інстанції неправомірно вирішив питання відстрочення податкового боргу при розгляді справи та при прийнятті судового рішення по суті спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, які набрали законної сили, є обов»язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Стаття 263 КАС України передбачає загальну процедуру відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції, (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

Тобто з аналізу вказаної норми вбачається, що підставою для відстрочення виконання рішення є звернення особи із заявою до суду про відстрочення з обумовленням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим (відсутність коштів або присудженого майна в натурі та інше).

Питання розстрочення або відстрочення постанови суду знаходяться в площинні процесуального права. Разом із тим підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу. Статтею 5 ПК України, яка встановлює співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, п. 5.2 цієї статті передбачено пріоритет понять, правил, термінів та положень цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування .

Таким чином, норми статті 100 ПК України, які регулюють правила розстрочення та відстрочення грошових зобов»язань або податкового боргу платника податків є спеціальними нормами щодо доказів як підстав для відстрочення податкового боргу (п. 100.5 ПК України) та порядку погашення податкового боргу (п. 100.7 ПК України).

Відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1235 затверджений Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин.

Посилання скаржника на порушення судом положень пунктів 100.5, 100.7 статті 100 ПК України є обґрунтованими, оскільки зазначені норми врегульовують загальні підстави відстрочення грошового зобов»язання чи податкового боргу. В даному випадку підстави відстрочення боргового зобов»язання судом, передбачені статтею 263 КАС України, не є вичерпними і мають застосовуватися в сукупності з нормами матеріального права.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01 лютого 2018 року у справі №805/1779/15-а.

Таким чином, за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим, а також зверненням особи із заявою до суду про відстрочення з обумовленням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк є підставою для відстрочення судового рішення.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що відстрочуючи виконання рішення судом попередньої інстанції не було встановлено обставин, які б ускладнили його виконання, або робили його неможливим, чим порушено норми матеріального права та ст. 263 КАС України, відтак рішення суду в частині відстрочення виконання судового рішення підлягає скасуванню, а подана заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення в частині відстрочення виконання судового рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового в цій частині, яким в задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області задовольнити, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року в частині відстрочення виконання судового рішення у справі №809/1029/18 - скасувати та прийняти нову постанову в цій частині, якою в задоволенні заяви Дочірнього підприємства «Івано-Франківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відстрочення виконання судового рішення - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді М. А. Пліш
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 08.05.2019 року.