Справа № 640/2795/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/144
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 травня 2019 року № 640/2795/19

За позовом Державної судової адміністрації України

До Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

Про визнання протиправними дій, скасування постанови №58191839

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Державна судова адміністрація України звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.01.2019 р. ВП №58191839 про стягнення виконавчого збору у розмірі 16 692 грн.

Ухвалою суду від 18.03.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні 06.05.2019 р. оголошено ухвалу про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 р. у справі №817/673/18 за позовом ОСОБА_1 до Волинського окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними і стягнення заробітної плати позов задоволено частково -

визнано протиправними дії Волинського окружного адміністративного суду щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 доплати за вислугу років за періоди з 27 червня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 01 січня 2012 року у відсотках від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас;

зобов`язано Волинський окружний адміністративний суд нарахувати ОСОБА_1 доплату за вислугу років за періоди з 27 червня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 01 січня 2012 року у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас;

стягнуто з Волинського окружного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду та щомісячне грошове утримання працюючого судді за періоди з 27 червня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 01 січня 2012 року, а саме: доплату за вислугу років за періоди з 27 червня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 01 січня 2012 року у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, з проведенням індексації заробітної плати, з утриманням податків і зборів, з урахуванням виплачених сум, з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів", у порядку встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" від 03 серпня 2011 року № 845;

зобов`язано Державну судову адміністрацію України виділити Волинському окружному адміністративному суду з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої ОСОБА_1 заробітної плати та щомісячного грошового утримання з розрахунку надбавки за вислугу років у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас за періоди з 27 червня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 01 січня 2012 року.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2018 р. судове рішення залишене без змін.

01.10.2018 р. на виконання судового рішення видано виконавчий лист про зобов`язання Державної судової адміністрації України виділити Волинському окружному адміністративному суду з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої ОСОБА_1 заробітної плати та щомісячного грошового утримання з розрахунку надбавки за вислугу років у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас за періоди з 27 червня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 01 січня 2012 року, пред`явлений до виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.01.2019 р. ВП №58191839 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа, а також винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 16 692 грн. згідно зі ст. 3, 27, 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Також 18.03.2019 р. в межах ВП №58191839 винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 135, 42 грн., а також постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн. згідно зі ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач - Державна судова адміністрація України - вважає постанову від 25.01.2019 р. ВП №58191839 про стягнення виконавчого збору у розмірі 16 692 грн. протиправною з таких підстав.

Позивач зазначає, що оскаржувана постанова отримана ним 06.02.2019 р., після чого позивач у десятиденний строк звернувся до суду з позовом про її оскарження.

Оскільки згідно зі ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, то виконавчий документ в даному випадку мав бути пред`явлений до виконання до Державної казначейської служби України, а не до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Також позивач посилається на порушення вимог ст. 26 Закону, згідно з якою постанова про відкриття виконавчого провадження має бути винесена протягом трьох днів з дня надходження виконавчого документа, тоді як станом на 06.02.2019 р. виконавчий документ до позивача як боржника не надходив.

Позивач посилається на відсутність з боку державного виконавця вчинення будь-яких дій, спрямованих на виконання судового рішення, тому підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Оскаржувана постанова винесена у відповідності зі ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №58191839.

Щодо посилання позивача на здійснення виконання Державною казначейською службою України відповідач посилається на те, що в даному випадку виконанню підлягає виконавчий документ про зобов`язання вчинити дії, а не про стягнення коштів, тому положення ч. 2 ст. 6 Закону не підлягають до застосування.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку оскаржувана постанова винесена 25.01.2019 р., скерована учасникам виконавчого провадження супровідним листом від 25.01.2019 р. №58191839/21.

Згідно наданих позивачем доказів - штемпеля вхідної кореспонденції на супровідному листі - постанова надійшла до позивача як боржника 06.02.2019 р., а до суду позивач звернувся 15.02.2019 р. згідно поштового штемпеля на конверті, тобто, в межах передбаченого десятиденного строку.

Відповідачем не надано доказів на спростування вказаної інформації, відповідно, у суду відсутні підстави для висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Щодо позовних вимог по суті суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.16 р. №1404-VIII рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В даному випадку у виконавчому провадженні ВП №58191839 на виконанні перебуває виконавчий лист про зобов`язання Державної судової адміністрації України виділити Волинському окружному адміністративному суду з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої ОСОБА_1 заробітної плати та щомісячного грошового утримання з розрахунку надбавки за вислугу років у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас за періоди з 27 червня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 01 січня 2012 року, тобто, способом виконання є зобов`язання вчинити певні дії, а не стягнення коштів, про що зазначено у ч. 2 ст. 6 Закону № 1404-VIII.

За таких обставин посилання позивача на відкриття виконавчого провадження ВП №58191839 на порушення компетенції Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не можуть бути визнані обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

В даному випадку, як зазначено вище, копія оскаржуваної постанови направлена позивачу в день її винесення, тоді як день отримання постанови визначається з врахуванням поштового перебігу.

Якщо запізне отримання процесуального документу у виконавчому провадженні призвело до порушення прав позивача як учасника виконавчого провадження, це може бути доведено до відома органу стягнення та бути підставою для перегляду строків виконавчих дій.

В даному випадку такі обставини відсутні, тоді як строки отримання оскаржуваної постанови не можуть бути підставою для висновку про протиправність винесення постанови.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Таким чином, законодавець не ставить стягнення виконавчого збору в залежність від вжиття виконавцем конкретних дій, спрямованих на виконання виконавчого документа, тоді як виконавчий збір стягається по факту відкриття виконавчого провадження, що і зроблено в даному випадку органом стягнення.

Будь-яких інших підстав для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови позивач не навів.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних принципів в даному випадку, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 13.05.19 р.