Справа № 826/16669/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

07 травня 2019 року м. Київ № 826/16669/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вєкуа Н.Г., розглянувши заяву про встановлення способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп"

до

Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного

управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про

визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Орлан-Транс-Груп” (далі також – позивач, ТОВ “Орлан-Транс-Груп”) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить суд:

- визнати протиправною Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві з не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість необхідних даних щодо відшкодування ТОВ “Орлан-Транс-Груп” суми податку на додану вартість за грудень 2014 року в розмірі 344 832,00 грн., за січень 2015 року у в розмірі 129 097,00 гривень, за лютий 2015 року в розмірі 398 334,00 грн.;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість необхідні дані, що передбачені Порядком Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Постановою КМУ від 25.01.2017 №26, які необхідні для відшкодування ТОВ «Орлан-транс-Груп» суми податку на додану вартість за грудень 2014 року в розмірі 344 832,00 грн., за січень 2015у в розмірі 129 097,00 гривень, за лютий 2015 року в розмірі 398 334,00 грн., та які підлягають перерахуванню на рахунок платника податку у банку;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ “Орлан-Транс-Груп” (вул. Жмеринська, буд. 30 м. Київ, 03134, ) пеню у розмірі 798 909,50 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2018 року суддею Вєкуа Н.Г. прийнято до провадження адміністративну справу № 826/16669/16 та призначено судове засідання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2018 в адміністративній справі № 826/16669/16 адміністративний позов ТОВ "Орлан-Транс-Груп" задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві з не складання та неподання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням сум податку на додану вартість за звітний період грудень 2014 року та із значенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, в розмірі 344 832,00 грн., висновку із зазначенням сум податку на додану вартість за звітний період січень 2015 року та із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, в розмірі 129 097,00 грн., висновку із зазначенням сум податку на додану вартість за звітний період лютий 2015 року та із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, в розмірі 398 334,00 грн.

Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість необхідні дані, що передбачені Порядком Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Постановою КМУ від 25.012017 року №26, які необхідні для відшкодування ТОВ «Орлан-транс-Груп» суми податку на додану вартість за грудень 2014 року в розмірі 344 832,00 грн., за січень 2015у в розмірі 129 097,00 гривень, за лютий 2015 року в розмірі 398 334, 00 грн., та які підлягають перерахуванню на рахунок платника податку у банку.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ “Орлан-Транс-Груп” (вул. Жмеринська, буд. 30 м. Київ, 03134, ) пеню у розмірі 798 909,50 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

До суду надійшла заява головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Григоряна О.Г. про встановлення способу і порядку виконання рішення суду від 26.04.2018, шляхом зобов'язання Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість необхідні дані, що передбачені Порядком Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Постановою КМУ від 25.012017 №26, які необхідні для відшкодування ТОВ «Орлан-транс-Груп» суми податку на додану вартість за грудень 2014 року в розмірі 344 832,00 грн., за січень 2015у в розмірі 129 097,00 гривень, за лютий 2015 року в розмірі 398 334,00 грн., та які підлягають перерахуванню на рахунок платника податку у банку.

Заява мотивована тим, що функцію щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість делеговано Головному управлінню Державної фіскальної служби в областях, а тому виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2018 в адміністративній справі № 826/16669/16 Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві є неможливим.

Враховуючи вищевикладене, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Григоряна О.Г. просить постановити ухвалу про встановлення способу і порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2018.

В судове засідання 06.05.2019 представники сторін не прибули, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд заяви у письмовому провадженні.

Розглянувши вищевказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов'язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов'язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановлені відповідальності за невиконання таких рішень.

Вказаний принцип обов'язковості судових рішень поряд із Конституцією України знайшов своє відображення і в Кодексі адміністративного судочинства України, а саме в ст. 370 КАС України - судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (п. 40 Рішення від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції") право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у Рішенні від 15.03.2001 у справі "Піалопулос та інші проти Греції", якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс.

Згідно з п. 66 Рішення Європейського Суду у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy) ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Також в Рішенні від 29.06.2004 у справі "Войтенко проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися.

Отже суд приходить до висновку, що невиконання боржником судового рішення, що набрало законної сили, може свідчити про порушення права особи, гарантованих пунктом 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, із змісту даної норми вбачається, що стаття 378 КАС України визначає підстави та порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного його виконання у процесі виконавчого провадження.

Наведена норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу та порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим судом.

Відтак, встановлення способу виконання рішення не повинно змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Під порядком виконання рішення слід розуміти законодавчу послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об'єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, суд приходить до висновку, що передбачені законом підстави для задоволення заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Григоряна О.Г. відсутні, оскільки рішення станом на момент розгляду даної заяви набрало законної сили, а ті вимоги, які заявлені головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Григоряна О.Г. у заяві, фактично спричиняють зміну судового рішення, а тому вказана заява не підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що питання вказане заявником у заяві про встановлення способу і порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2018 може бути вирішено шляхом подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження в порядку ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме заміни Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві його правонаступником Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість»

Керуючись ст.ст.241, 242, 248, 294, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Григоряна О.Г. про встановлення способу і порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2018.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Г. Вєкуа