Справа № 0940/2196/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

13 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3488/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Большакової О. О.
суддів -Глушка І. В.
Макарика В. Я.
перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2019 року у справі № 0940/2196/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного державного інспектора Івано-Франківського рибоохоронного патруля Управління Державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області Гнатюка Тараса Івановича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до головного державного інспектора Івано-Франківського рибоохоронного патруля Управління Державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області Гнатюка Тараса Івановича про скасування постанови №0000312 від 14 вересня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2019 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до головного державного інспектора Івано-Франківського рибоохоронного патруля Управління Державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області Гнатюка Тараса Івановича про скасування постанови.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: апеляційну скаргу подано після закінчення строків, установлених статтею 286 цього Кодексу та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 663 копію зазначеної ухвали вручено скаржнику 11 квітня 2019 року.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України строк оскарження судових рішень у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апелянт оскаржив рішення суду першої інстанції 05.03.2019, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті, тобто з порушенням встановленого законом десятиденного строку для цієї категорії справ.

При цьому суд зазначає, що згідно протоколу судового засідання від 31.01.2019, судове рішення було проголошене в судовому засіданні з участю належним чином уповноваженого представника позивача - адвоката Гошовська О.В.

Отже, позивач був обізнаний про прийняте рішення і мав можливість оскаржити його. Разом з тим, згідно доводів апеляційної скарги, копію судового рішення було отримано його родичами 19.02.2019, а сам він перебував на загальновійськових зборах в Міжнародному центрі миротворчості та безпеки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (військова частина НОМЕР_1 ), що об`єктивно перешкоджало йому подати апеляційну скаргу.

Разом з тим, апелянт не надав суду доказів на підтвердження його участі на загальновійськових зборах, проте, вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України зокрема передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено, що Європейська Конвенція Про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

У справі Мушта проти України ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі Півень проти України Суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

У контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення у контексті пропуску строку на таке оскарження, у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

На виконання вимог ухвали судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року у встановлений судом строк, скаржником не усунуто недоліку апеляційної скарги, оскільки не подано заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням підстав для його поновлення.

Слід зауважити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Компанія «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А.» проти Іспанії»).

Таким чином, при належному добросовісному відношенні позивач не був позбавлений можливості усунути недоліки апеляційної скарги та надати суду апеляційної інстанції належні та допустимі докази на підтвердження поважності підстав пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, проте таким правом не скористався.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про непідтвердженість існування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому підстав для його поновлення немає. Строк на апеляційне оскарження пропущений без поважних причин.

Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи наведене, суд вважає, що вказані у апеляційній скарзі підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, а нових у встановлений ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху строк апелянтом не наведено, тому у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2019 року у справі № 0940/2196/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного державного інспектора Івано-Франківського рибоохоронного патруля Управління Державного агенства рибного господарства у Івано-Франківській області Гнатюка Тараса Івановича про скасування постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач О. О. Большакова
судді І. В. Глушко
В. Я. Макарик