Справа № 460/2953/18
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/2535/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Обрізка І.М., Попка Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року, ухвалене суддею Дорошенко Н.О. у м. Рівне за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі № 460/2953/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду у якому просить суд визнати протиправною відмову у перерахунку пенсії за віком з урахуванням заробітної плати з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року, відповідно до архівної довідки від 12.07.2018 року № 295/12-18-2, виданої архівним відділом виконавчого комітету Рівненської міської ради; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням заробітної плати з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року, відповідно до архівної довідки від 12.07.2018 року № 295/12-18-2, виданої архівним відділом виконавчого комітету Рівненської міської ради, з часу звернення до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення норм статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідачем не враховано заробітну плату позивача за період роботи водієм у ВАТ «Рівненський міськмолокозавод» з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року, згідно з архівною довідкою виданою архівним відділом виконавчого комітету Рівненської міської ради № 295/12-18-2 від 12.07.2018 року. Позивач стверджує, що дані щодо його заробітної плати за відповідний період повністю відповідають даним особових рахунків щодо сум заробітної плати, з якої утримано збір на обов'язкове пенсійне страхування.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року, відповідно до архівної довідки № 295/12-18-2 від 12.07.2018 року, виданої архівним відділом виконавчого комітету Рівненської міської ради, з урахуванням виплат, з яких утримувались страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до даних акта № 1842 від 05.09.2018 року позапланової перевірки достовірності документів про заробітну плату, наданих для призначення (перерахунку) пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, з урахуванням заробітної плати з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року, відповідно до архівної довідки від 12.07.2018 року № 295/12-18-2, виданої архівним відділом виконавчого комітету Рівненської міської ради, з урахуванням виплат з яких утримувались страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до даних акта позапланової перевірки достовірності документів про заробітну плату, наданих для призначення (перерахунку) пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 05.09.2018 року № 1842, починаючи з 01 серпня 2018 року.

Відмовлено ОСОБА_1 в позові в частині вимог щодо визнання протиправною відмови Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у перерахунку пенсії за віком з урахуванням заробітної плати з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року в частині виплат з яких не утримувались страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до архівної довідки від 12.07.2018 року № 295/12-18-2, виданої архівним відділом виконавчого комітету Рівненської міської ради та зобов'язання Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням заробітної плати з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року в частині виплат з яких утримувались страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до архівної довідки від 12.07.2018 року № 295/12-18-2, виданої архівним відділом виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судовий збір в сумі 352,40 грн.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив ОСОБА_1 та Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, оскільки відмова в задоволенні позову в частині врахування повних даних зазначених в архівній довідці ґрунтується на визнанні судом першої інстанції таким, що відповідає дійсності акта позапланової перевірки № 1842 від 05.09.2018 року. Суд першої інстанції не звернув увагу, що відомості, які містяться у акті позапланової перевірки № 1842 від 05.09.2018 року не відповідають первинним документам - особовим рахункам про заробітну плату на підставі яких видана архівна довідка від 12.07.2018 року № 295/12-18-2.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області зазначає, що провести перерахунок пенсії на основі виданої архівним відділом довідки про розмір заробітної плати позивача з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року неможливо, оскільки в цій довідці не зазначено з яких виплат здійснювалось відрахування страхових внесків, а пенсійний фонд, так само як і суд не вправі самостійно визначити види виплат з яких відраховувались внески до пенсійного фонду для здійснення перерахунку пенсії чи її призначення.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, судом апеляційної інстанції розглянуто справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та з 25.06.2018 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

До заяви про призначення пенсії від 07.08.2018 року, яка прийнята та зареєстрована відповідачем 07.08.2018 року № 1391, позивач додав, зокрема, довідку про заробітну плату за період роботи водієм у ВАТ «Рівненський міськмолокозавод» з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року, видану архівним відділом виконавчого комітету Рівненської міської ради № 295/12-18-2 від 12.07.2018 року та, одночасно, просив врахувати заробітну плату отриману в цей період при призначенні пенсії.

05.09.2018 року відповідачем проведено позапланову перевірку достовірності документів про заробітну плату, наданих для призначення (перерахунку) пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За наслідками перевірки складено акт № 1842 від 05.09.2018 року, в якому встановлено, що в довідку про заробітну плату від 12.07.2018 року № 295/12-18/2, видану ОСОБА_1, включено відомості про виплати, з яких страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування не утримувались, а саме: матеріальну допомогу на харчування, матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу натуральною оплатою. З усіх інших виплат, зазначених у довідці, утримувалися страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Архівному відділу виконавчого комітету Рівненської міської ради за результатами звірки рекомендовано видати нову довідку про заробітну плату на ім'я ОСОБА_1 за період з січня 1995 року по грудень 1999 року.

Листом від 24.10.2018 року за № 4120/04 відповідач повідомив позивача про те, що, з огляду на включення до архівної довідки виплат, із сум яких не утримувались страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, підстав для обчислення пенсії позивача з урахуванням заробітної плати з січня 1995 року по грудень 1999 року на підставі архівної довідки від 12.07.2018 року № 295/12-18/2 немає.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно не здійснено перерахунок пенсії позивачу з урахуванням тих сум з яких сплачено страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до статті 41 Закону № 1058, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Частиною 3 статті 44 Закону № 1058 передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 вказаного Порядку, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що переліку архівних даних за наявності яких архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку ні Порядком № 22-1, ні іншими нормативно-правовими актами не визначено.

У цій справі, архівним відділом виконавчого комітету Рівненської міської ради 12.07.2018 року видано архівну довідку № 295/12-18/2 про загальний розмір заробітної плати позивача без розшифровки виплачених сум за видами заробітку.

У підпункті 3 пункту 4.2. Порядку № 22-1 зазначено, що орган, який призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, апеляційний суд вважає, що у випадку коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони видають довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми, а пенсійний орган у випадку виявлення розбіжностей має право вимагати дооформлення цих довідок.

Така правова ситуація виникла у цій справі. В архівній довідці наведено загальні суми нарахованої заробітної плати позивачу за період з січня 1995 року по грудень 1999 року. Позивач просить врахувати ці суми при призначенні пенсії. Однак відповідач спираючись на встановлені за результатами перевірки архівної довідки обставини, слушно зауважив, що з зазначених у архівній довідці сум заробітної плати внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування не сплачувались, а тому вони не можуть бути включені при обрахунку розміру пенсії.

Відповідач в ході проведення перевірки аналізуючи особові рахунки по нарахуванню заробітної плати на підставі яких видана архівна довідка встановив суми з яких сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду та відобразив в акті відповідні розбіжності.

Суд апеляційної інстанції дослідивши акт позапланової перевірки достовірності документів про заробітну плату наданих для призначення (перерахунку) пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1842 від 05.09.2018 року, архівну довідку № 295-12-18/2 від 12.07.2018 року та особові рахунки ВАТ «Рівненський міськмолокозавод» щодо нарахування заробітної плати за 1995-1999 роки, встановив, що суми з яких сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування є іншими ніж ті, що наведені в архівній довідці, оскільки в довідці наведені загальні суми нарахованої заробітної плати з урахуванням видів грошового забезпечення з яких не сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З цих підстав, відповідач правомірно відмовив позивачу у врахуванні при визначенні розміру пенсії наведених в архівній довідці сум.

При цьому, суд першої інстанції помилково зобов'язав відповідача врахувати при призначенні пенсії архівну довідку № 295/12-18-2 від 12.07.2018 року, яка не містить необхідних для призначення пенсії відомостей.

Таким чином, апеляційним судом встановлено те, що відповідач діяв в межах повноважень, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд не може вийти за межі позовних вимог, якщо це не буде сприяти ефективному захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Суд першої інстанції проігнорував цю норму, оскільки задовольнивши позов в частині врахування при призначенні пенсії сум заробітної плати з яких відраховано збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, допустив задоволення вимог, які не висловлював позивач, чим погіршив становище позивача, оскільки позивач просив врахувати суми, які зазначені в довідці, а не суми з яких фактично сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, порушив норми матеріального права, а отже зробив невірний висновок про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області слід задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову з вищевикладених мотивів.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року в справі № 460/2933/18 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинення певних дій відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Р. Б. Хобор
судді І. М. Обрізко
Я. С. Попко
Повний текст виготовлено 08.05.2019 року