Справа № 620/988/19
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року Чернігів Справа № 620/988/19

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати заборгованості з державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та з додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 у відповідності до ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату заборгованості з державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та з додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 у відповідності до ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування свої позовних вимог позивач посилається на те, що він є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС та відноситься до 1-ї категорії. Оскільки позивач є інвалідом ІІ групи, то користується правами та пільгами, передбаченими Законом України №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивач зазначає, що він звернувся до відповідача з письмовою заявою в якій просив перерахувати і виплатити пенсію та додаткову пенсію у відповідності до цього Закону №796-ХІІ за період з 01.01.2014 по 02.08.2014. Втім, відповідачем було надано позивачу відповідь, яка на думку позивача є протиправною.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) і встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов.

Представником відповідача, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та наголошує, що пенсія позивача за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 нараховувалась та виплачувалась відповідно до норм чинного законодавства у розмірах визначених постановами Кабінету Міністрів України.

Також відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Визначаюсь, щодо вказаного клопотання, суд враховує, що відповідно до ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В свою чергу, ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Як вбачається з матеріалів позову, про порушення свого права позивач дізнався з листа відповідача від 22.03.2019 №57/10/Р-3, а тому вчасно звернувся до суду. При цьому, суд враховує, що права позивача на отримання належної йому пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань, а отже суд не приймає до уваги посилання Прилуцького ОУПФУ на порушення позивачем строку звернення до суду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та є інвалідом II групи (а.с.20), перебуває на обліку в Прилуцькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності від захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС.

Вважаючи, що позивачу невірно нараховано пенсію, останній звернувся до відповідача з заявою про її перерахунок (а.с.12), на що отримав відмову, оформлену листом від 22.03.2019 №57/10/Р-3 (а.с.13-14).

Із вказаної відмови слідує, що пенсія позивача за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 нараховувалась та виплачувалась відповідно до норм чинного законодавства у розмірах визначених постановами Кабінету Міністрів України, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катстрофи", якою і врегульовано питання щодо порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зважає на таке.

У відповідності до ст.14 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон №796-ХІІ) - позивача віднесено до І категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з ч.1 ст.54 Закону №796-ХІІ пенсії по інвалідності, яка наступила внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії в зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, отриманого в зоні відчуження в 1986-1990 роках в розмірі відшкодування фактичної шкоди здоров`ю, який визначається у відповідності з Законодавством.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону №796-ХІІ в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

У відповідності до ч.1 ст.50 зазначеного Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії І, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, на підставі ст.ст.50, 54 Закону №796-ХІІ позивач має право на призначення та отримання пенсії в розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, новий мінімальний розмір пенсії по інвалідності, визначений Законом, залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України №796-ХІІ.

Держава взяла на себе відповідальність за шкоду завдану громадянам та зобов`язалася відшкодувати її за пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що визначено в ст.13 Закону України №796-ХІІ.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України №796-ХІІ, яка набрала чинності 31.10.2006, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.50, 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій та розмір щомісячної компенсації сім ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. Для здійснення такого перерахунку не вимагається подання будь-яких заяв про його здійснення.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ч.2 ст.19 Конституції України та законами України, тобто забезпечувати відповідні гарантії проти свавільного порушення прав, свобод та інтересів юридичних і фізичних осіб.

У період з 01.01.2014 по 03.08.2014 положеннями Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не було передбачено обмежень щодо застосування ст.50, 54 Закону №796-ХІІ.

Чинним залишався й Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Порядок).

Виходячи з принципу пріоритетності Закону №796-ХІІ над підзаконним нормативно- правовим актом - Порядком, нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров`ю, повинно було здійснюватися у розмірі та на підставі ст.ст.50, 54 Закону №796-ХІІ.

А отже в період з 01.01.2014 по 02.08.2014 позивач мав право на отримання пенсії та додаткової пенсії у розмірі, який встановлено вказаними статтями ст.ст. 50, 54, Закону №796-ХІІ.

Така правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Верховного Суду України від 26.04.2016 (справа №285/4300/14-а) та у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 (справа №619/2262/17).

Тобто, позивач має право на реалізацію гарантій їй наданих ст.ст. 19, 46 Конституції України та має право на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст.50,54 Закону №796-ХІІ.

Згідно ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більм як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Суд звертає увагу на ч.2 ст.77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у проведенні перерахунку та виплати заборгованості з державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та з додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 у відповідності до ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату заборгованості з державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та з додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 у відповідності до ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Керуючись ст.ст. 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати заборгованості з державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та з додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату заборгованості з державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та з додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення згідно пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 )

Відповідач - Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України (вул. 1 Травня, 48-а, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500, ).

Повне рішення суду складено 10.05.2019.

Суддя Л.О. Житняк