Справа № 240/4926/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м.Житомир справа № 240/4926/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: представника позивача Гарапюка С.В.,

представника відповідача Погорлецького Є.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання провести донарахування та виплату пенсії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача - Головне Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області провести з 06 жовтня 2018 року донарахування призначеної пенсії, згідно абзацу 7 пункту 7 Постанови КМУ № 393 від 17.07. 1992 року (із змінами станом на 01.04.2018), як звільненому після 01 березня 2018 року, тобто за останні 7 місяців служби, на підставі раніше поданих документів та додатково наданих документів - довідок начальника Житомирського інституту імені С.П.Корольова за вих. №25 від 31.01.2019 та № 59 від 15.02.2019 з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого перераховано пенсію, виплачених мені за період з березня 2018 року по вересень 2018 року сум грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018, нарахованої та виплаченої в березні 2018 року, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплатити різницю в недоотриманій з 06 жовтня 2018 року пенсії та виплачувати перераховану пенсію в новому розмірі.

В обґрунтування позову зазначив, що є пенсіонером Збройних сил України, якому з 06.10.2018 пенсія призначена відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На думку позивача, при призначенні в жовтні 2018 року пенсії позивачу безпідставно до складу його додаткових видів грошового забезпечення виплачених за період з березня 2018 року по вересень 2018 року сум не було включено суму грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, яка була виплачена в березні 2018 року. Вказує, що відмова відповідача у врахуванні вказаних виплат при призначенні пенсії на підставі додатково наданих довідок начальника Житомирського інституту імені С.П.Корольова за вих. №25 від 31.01.2019 та № 59 від 15.02.2019 є протиправною.

Ухвалою від 10.04.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 06.05.2019.

24.04.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до змісту відзиву Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заперечує щодо задоволення позовних вимог та просить відмовити у позові за безпідставністю. Вказує, що грошове забезпечення для призначення пенсії позивачу визначено відповідно до ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Зазначає, що правові підстави для врахування до сум грошового забезпечення, яке враховується при призначенні пенсії, додаткових видів грошового забезпечення вказаних у позовній заяві, відсутні. Так, із змісту ч.3 ст. 43 вказаного Закону слідує висновок, що для визначення розміру пенсії враховуються виключно щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а саме надбавки, доплати, підвищення. При обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім, щомісячних або тих, що виплачуються раз на місяць. Тому, вважає безпідставними вимоги щодо включення до складу грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, одноразової грошової допомоги на оздоровлення.

Крім того, вказує, що Постанова Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 року №1294 та Постанова Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22 вересня 2010 року №889, якими передбачались нарахування та виплата додаткової грошової винагороди, втратили чинність, тому підстави для її включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, також відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до наказу першого заступника Міністра оборони України по особовому складу №52 від 17.09.2018 підполковника запасу ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за підпунктом "к " частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" та наказу начальника Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова (по стройовій частині) №278 від 05 жовтня 2018 року виключено із списків особового складу частини.

З 06.10.2018 позивачу призначено пенсію, згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Пенсія нарахована на підставі довідки про суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії відповідно до ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та згідно абзацу 7 пункту 7 Постанови КМ № 393 від 17.07. 1992 року (із змінами ) за вих. № 343 від 05.10.2018. (а.с.17) .

Враховуючи те, що у довідці про додаткові види грошового забезпечення та премії, не було включено виплачені за період з березня 2018 року по вересень 2018 року суми грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018, нарахованої та виплаченої в березні 2018 року, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, позивач в січні 2018 року звернувся до начальника Житомирського інституту імені С.П.Корольова за останнім місцем служби з вимогою надати додаткову довідку про проведення виплат за вищевказаний період, на що начальником Житомирського інституту імені С.П.Корольова було видано довідки за вих. №25 від 31.01.2019 та № 59 від 15.02.2019 (а.с. 19-20).

У довідці від 15.02.2019 №59 зазначено, що ОСОБА_1 у березні 2018 року виплачено щомісячну додаткову грошову винагороду за лютий 2018 в сумі 4648,80 грн. На вказану суму нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок. (а.с.19)

З довідки №25 від 31.01.2019 вбачається, що у червні 2018 року позивачу виплачено 14508, 90 грн. грошової допомоги на оздоровлення, з якої сплачено ЄСВ. (а.с.20)

На звернення позивача про направлення таких довідок до Пенсійного фонду для вірного нарахування призначеної пенсії, Житомирський обласний військовий комісаріат листом від 06.03.2019 №1295 повідомив позивачу, що оскільки він звільнився зі служби 05.10.2018, пенсія обчислюється на підставі документів військової частини про виплату грошового забезпечення з березня 2018 року по вересень 2018 року. До Пенсійного фонду направлено довідку встановленого зразка про розмір додаткових видів грошового забезпечення за останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. (а.с.22)

11.03.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії, з урахуванням виплачених за період з березня 2018 року по вересень 2018 року сум грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, нарахованої та виплаченої в березні 2018 року , згідно довідок начальника Житомирського інституту імені С.П.Корольова за вих. №25 від 31.01.2019 та № 59 від 15.02.2019.

25.03.2019 відповідач надав позивачу відповідь за № Р-1160, у якій зазначено, що пенсія позивачу призначена на підставі документів, що були подані раніше, в яких відсутні суми щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення. Зазначено, що вказані додаткові види грошового забезпечення не мають щомісячного та постійного характеру, а тому не враховуються при обчисленні розміру пенсії. Постанова Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 року №1294, Постанова Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22 вересня 2010 року №889, якими передбачались нарахування та виплата вказаних додаткових видів грошового забезпечення, втратили чинність. Тому такі не можуть бути враховані в грошове забезпечення для призначення пенсії. (а.с.24)

Позивач вважає, що оскільки з сум щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, що виплачена у березні 2018 року та грошової допомоги на оздоровлення було нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок, а тому вони підлягають включенню до складу його грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (із змінами та доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103) для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, відряджених до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших підприємств, установ та організацій, зокрема у довготермінові закордонні відрядження, у разі, коли строк військової служби після повернення з відрядження до звільнення на пенсію становив менше ніж 24 календарні місяці, з 1 березня 2018 р. та пізніше, або осіб, які померли (загинули) в зазначений період і на час звільнення (смерті) мають менше ніж 24 календарні місяці служби, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з 1 березня 2018 р. на кількість таких місяців.

За приписами п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704, яка набрала чинності з 01.03.2018 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, в розумінні вимог пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, з 1 березня 2018 р. та пізніше, розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням починаючи з 1 березня 2018 р. на кількість таких місяців.

На виконання зазначених норм позивачу з 06.10.2018 призначено пенсію на підставі виданої довідки про суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії відповідно до ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та згідно абзацу 7 пункту 7 Постанови КМ № 393 від 17.07. 1992 року (із змінами) за вих. № 343 від 05.10.2018.

Оскільки позивач був звільнений зі служби після 1 березня 2018 року, довідка про додаткові види грошового забезпечення видана за період з 01.03.2018 по 30.09.2018. В довідку враховано: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення: надбавку за особливості проходження служби згідно постанови КМУ №704, надбавку за науковий ступінь згідно постанови КМУ №704, премію згідно постанови КМУ №704. (а.с.17)

Суд вважає безпідставними посилання представника позивача на обов"язок відповідача перерахувати пенсію з врахуванням виплачених за період з березня 2018 року по вересень 2018 року сум грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018, нарахованої та виплаченої в березні 2018 року, з огляду на таке.

Так, у довідці від 15.02.2019 №59 зазначено, що ОСОБА_1 у березні 2018 року виплачено щомісячну додаткову грошову винагороду за лютий 2018 року в сумі 4648,80 грн. На вказану суму нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок. (а.с.19)

Щомісячна додаткова грошова винагорода була передбачена і виплачувалася згідно вимог постанови КМ України від 22 вересня 2010 року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій".

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено новий порядок формування складових грошового забезпечення військовослужбовців з 01.03.2018.

Зокрема, постановою КМУ №704 змінено грошове забезпечення з 01.03.2018 та визначено, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" та постанова Кабінету Міністрів України від 01.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", втратили чинність.

Отже, виплачена позивачу у березні 2018 за лютий 2018 щомісячна додаткова грошова винагорода не може вважатися складовою грошового забезпечення позивача за березень 2018, оскільки постанова, на підставі якої вона виплачувалась втратила чинність на підставі нової постанови №704, якою змінено грошове забезпечення з 01.03.2018.

Сам факт виплати такої винагороди за лютий 2018 лише в березні 2018 не може ототожнюватися із складовою грошового забезпечення позивача за березень 2018 і не підлягає врахуванню при визначенні розміру його пенсії.

При цьому суд звертає увагу, що передбачена Постановою КМУ № 889 щомісячна додаткова грошова винагороди виплачувалася в порядку, передбаченому наказом Міністерства оборони України від 24.10.2016 № 550 "Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2016 за № 1470/29600).

Зокрема, пунктом 5 цієї Інструкції передбачалося, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Отже, виплата позивачу вказаної додаткової грошової винагороди у березні 2018 не змінює її правового статусу - винагороди, яка нараховувалася і виплачувалася за лютий, а не за березень 2018 року.

Враховуючи викладене, посилання представника позивача на виплачену позивачу у березні 2018 додаткову грошову винагороду, встановлену Постановою № 889 та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є безпідставними, оскільки додаткові види грошового забезпечення, які були встановлені відповідно до Постанови № 889 не можуть бути враховані в грошове забезпечення для перерахунку пенсій у зв`язку із зміною грошового забезпечення.

Що стосується грошової допомоги на оздоровлення, то суд зазначає таке.

З довідки №25 від 31.01.2019 вбачається, що у червні 2018 позивачу виплачено 14508, 90 грн. грошової допомоги на оздоровлення, з якої сплачено ЄСВ.

Разом з тим, що Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Враховуючи наведене, грошова допомога на оздоровлення, виплата якої здійснювалася не щомісячно, а одноразово у червні 2018, не входить до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія грошової допомоги на оздоровлення також є безпідставними.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем в ході розгляду справи доведено, що відмовляючи позивачу у врахуванні для обчислення розміру пенсії таких складових, як щомісячна додаткова грошова винагорода за лютий 2018 та грошова допомога на оздоровлення, виплачена у червні 2018 він діяв у відповідності до частини другої статті 19 Конституції України, а спірні дії відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а тому відмовляє у їх задоволенні у повному обсязі.

Керуючись статтями 9,77,90,242-246,371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) про зобов`язання провести донарахування та виплату пенсії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повне судове рішення складене 13 травня 2019 року