Справа № 813/2806/17
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2806/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

представника відповідача - Мельника А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Львівської обласної ради, з вимогами:

- визнати дії Львівської обласної ради, які мали місце на нараді 31.01.2017, незаконними та такими, що здійснили втручання в особисте та сімейне життя;

- визнати дії Львівської обласної ради, які мали місце на нараді 31.01.2017, як незаконне збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації та розголошення персональних даних моїх та моєї сім`ї, а також поширення неправдивої та неперевіреної інформації;

- визнати дії Львівської обласної ради, які мали місце на нараді 31.01.2017, такими, які посягають на честь і гідність як мою так і моєї сім`ї в цілому;

- стягнути з Львівської обласної ради завдану такими діями моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що дії відповідача вважає протиправними, оскільки призвели до незаконного втручання в особисте та сімейне життя позивача, незаконне збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації та розголошення персональних даних щодо позивача та її сина.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов. В обґрунтування відзиву зазначив, що Львівська обласна рада не вчиняла жодних дій спрямованих на збирання, зберігання та поширення конфіденційної інформації, персональних даних Позивача чи її неповнолітнього сина. Відтак, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Позивач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2017 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

21 серпня 2017 року позивач подала до суду клопотання про звільнення її від сплати судового збору за звернення до суду з означеним позовом.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 позивачу відмовлено у звільненні від сплати судового збору.

23.08.2017 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди, повернуто позивачу.

04.12.2017 ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 про повернення позовної заяви у справі № 813/2806/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання дій незаконними, повернуто особі, яка її подала.

28 липня 2017 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017 про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та повернення позовної заяви у справі № 813/2806/17 скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2017 року з питань сплати судового збору у справі № 813/2806/17, а справу № 813/2806/17 направлено для продовження розгляду до Львівського окружного адміністративного суду.

17 грудня 2018 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.

17 грудня 2018 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

18.02.2019 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про збільшення позовних вимог у справі № 813/2806/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди.

18.02.2019 в підготовчому засіданні протокольною ухвало закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

07.03.2019 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду передано заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Брильовського Р.М для реєстрації в автоматизованій системі документообігу для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви про відвід. Зупинено провадження у справі № 813/2806/17 до вирішення заяви про відвід.

28.03.2019 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду поновлено провадженняу справі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

23 січня 2017 року на адресу Львівської обласної ради надійшло звернення ОСОБА_2 щодо можливого неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 В даному зверненні заявниця зазначила, що неповнолітній син ОСОБА_1 може проживати в непридатних для життя умовах.

31.01.2017 Львівською обласною радою для забезпечення належного вивчення звернення гр. ОСОБА_2 , проведено нараду та було запрошено представників уповноважених органів влади та установ, що забезпечують захист дітей та ОСОБА_1

Під час наради оголошено звернення гр. ОСОБА_2 та заслухано пояснення ОСОБА_1 щодо викладених обставин у зверненні.

Оскільки, достатніх доказів заявницею до звернення не було долучено, за результатами звернення було прийнято рішення скерувати листа до начальника Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації для вжиття заходів у межах наданих повноважень.

Позивач не погоджується з діями Львівської обласної ради, які мали місце на нараді 31.01.2017, оскільки було здійснено втручання в її особисте та сімейне життя звернулась до суду за захистом своїх прав.

При вирішенні спору по суті суд керувався наступним.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненням громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Вимоги до звернення встановлені у ст.5 Закону України «Про звернення громадян», відповідно до якої у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно з ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Судом з матеріалів справи встановлено, що звернення громадянки ОСОБА_2 від 23.01.2017 стосувалась неналежної поведінки ОСОБА_1 та можливості проживання неповнолітнього сина позивачки в непридатних умовах.

Оскільки вирішення вказаних у зверненні питань не належить до компетенції Львівської обласної ради, для забезпечення належного вивчення звернення гр. ОСОБА_2, на нараду 31.01.2017 відповідачем запрошено представників уповноважених органів влади та установ, що забезпечують захист прав дітей, а саме : представники Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації, Центру соціально-психологічної допомоги у Львівській області, відділу у справах дітей Франківської та Залізничної районних державних адміністрацій Львівської міської ради, Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, а також ОСОБА_1 для розгляду та забезпечення рівних можливостей осіб для участі у вирішені вищезазначеного питання.

Заявниця ОСОБА_2 до звернення не надала документів для підтвердження викладених фактів у зверненні, відповідачем з компетентними органами влади та установ прийнято рішення про скерування листа до начальника Служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації для вжиття заходів в межах наданих повноважень.

Зокрема, 01.02.2017 скеровано лист №02-вих-78 з проханням встановити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 та здійснити повне та всебічне обстеження житлових умов, в яких він проживає.

Згідно статті 23 Закону України «Про інформацію» та рішення Конституційного суду України від 30.10.1997, інформація про особу- це сукупність документованих або публічно оголошених відомостей про особу, основним з яких є: національність, освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоров`я, адреса, дата і місце народження. Джерелами документованої інформації про особу є видані на її ім`я документи, підписані нею документи, а також відомості про особу, зібрані державними органами влади та органами місцевого і регіонального самоврядування в межах своїх повноважень.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, органи державної влади та органи місцевого самоврядування вправі збирати та зберігати інформацію про особу, що може містити окремі персональні дані за умови здійснення цих дій у межах визначеної законодавством компетенції та задля захисту прав та свобод людини.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 зазначає, що порушено її право на особисте та сімейне життя, оскільки на нараді було використано та розголошено приватну інформацію про її життя та розголошено персональні дані щодо неї та сина.

Однак, з такими твердженнями позивача суд не погоджується, оскільки Львівською обласною радою вчинялись дії щодо розгляду звернення гр. ОСОБА_2 , щодо неналежної поведінки ОСОБА_1 та можливості проживання неповнолітнього сина позивача в непридатних умовах.

Позивач не надала суду доказів того, які саме дії вчинені відповідачем у втручання в її особисте життя, збирання, зберігання та поширення конфіденційної інформації та розголошення персональних даних та які саме конфіденційні та персональні дані було зібрано та розголошено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не вчиняв жодних дій спрямованих на збирання, зберігання та поширення конфіденційної інформації, персональних даних Позивача чи її неповнолітнього сина, оскільки відповідачем здійснювався розгляд звернення гр. ОСОБА_2 із залученням уповноважених представників органів та установ, що здійснюють захист дітей відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнати дії Львівської обласної ради, які мали місце на нараді 31.01.2017, незаконними та такими, що здійснили втручання в особисте та сімейне життя; визнати дії Львівської обласної ради, які мали місце на нараді 31.01.2017, як незаконне збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації та розголошення персональних даних моїх та моєї сім`ї, а також поширення неправдивої та неперевіреної інформації; визнати дії Львівської обласної ради, які мали місце на нараді 31.01.2017, такими, які посягають на честь і гідність як мою так і моєї сім`ї в цілому не підлягають до задоволення.

Щодо вимоги про стягнення з Львівської обласної ради моральної шкоди в розмірі 50000 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до статті 4 КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Оскільки, в задоволенні основних вимог відмовлено, похідна позовна вимога задоволенню не підлягає.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 10.05.2019.

Суддя Р.М. Брильовський