Справа № 522/7476/19
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №522/7476/19
Провадження №2-а/522/601/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 р. Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Азербайджану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

ВСТАНОВИВ:

До суду 02.05.2019 року надійшов адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Азербайджану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України.

В обґрунтування позову зазначили, що 01.08.2018 співробітниками ГУДМС України в Одеській області за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено особу, яка назвалася громадянином Азербайджану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Під час ідентифікації особи Відповідача було встановлено, що відповідач прибув на територію України з метою заробітку. У результаті проведеної перевірки було встановлено, що відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні - ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. У результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у Відповідача було встановлено, що Республіки Азербайджан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до України 26.03.2018 з метою заробітку. Офіційний в'їзд здійснював через КПП «Славутич» за паспортним документом громадянина Азербайджану для виїзду за кордон, серії НОМЕР_1 від 12.06.2016, дійсний до 11.06.2026 року.

01.08.2018 за порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування в Україні стосовно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД 003520 та постановою про накладення адміністративного стягнення від ПН МОД № 003520 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн.

01.08.2018 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну відповідача та зобов'язано його покинути територію України у термін до 16.08.2018 року. Проте, дане рішення міграційної служби виконане не було. Відповідач з відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області, чи інших територіальних підрозділів ДМС України не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

02.05.2019 за порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування в Україні стосовно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД 007923 та постановою про накладення адміністративного стягнення від ПН МОД № 007923 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн..

Вказували, що відповідач перевищив термін перебування на території України, проживає на території України без документів, реєстрації та відповідного дозволу на право проживання в Україні, не виїхав з України після закінчення терміну перебування в Україні.

Зазначені обставини на думку позивача свідчать про те, що Відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, вважають, що Відповідач підлягає примусовому видворенню за межі території України на підставі постанови адміністративного суду.

Ухвалою суду від 02.05.2019 року провадження у справі було відкрито та справу було призначено до розгляду на 07.05.2019 року. 07 травня 2019 року розгляд справи було відкладено на 14.05.2019 року

У судовому засідання представник позивача - Стельмах О. (по довіреності) позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримав та просив задовольнити. Посилався на те, що на даний час на території України відповідач знаходиться незаконно та постійного місця проживання та законного джерела існування не має. Рішення про його повернення до країни походження відповідач у строк не виконав, під час його оформлення у 2018 році відповідач пішов оплатити штраф, проте так і не повернувся, вважає, що останній ухиляться від виконання рішення міграційної служби та не бажає покидати територію України.

Відповідач у судовому засіданні проведеному у режимі відео конференції пояснив, що прибув до України узимку 2018 року на заробітки, до цього був у Крим. Не заперечував той факт, що він добровільно рішення про його повернення до країни походження не виконав. Вказував, що також бажає покинути територію України та має намір придбати квитки, йому необхідно лише знати дату, на яку необхідно купувати їх.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які були присутні у судовому засіданні, приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 01.08.2018 співробітниками ГУДМС України в Одеській області за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено особу, яка назвалася громадянином Азербайджану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

У результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень у Відповідача міграційною службою було встановлено, що громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до України 26.03.2018 з метою заробітку. Офіційний в'їзд здійснював через КПП «Славутич» за паспортним документом громадянина Азербайджану для виїзду за кордон, серії НОМЕР_1 від 12.06.2016, дійсний до 11.06.2026 року.

Перевіркою було встановлено, що відповідач перевищив термін перебування на території України, проживає на території України без документів, реєстрації та відповідного дозволу на право проживання в Україні, не виїхав з України після закінчення терміну перебування в Україні.

01.08.2018 за порушення ч. 1 ст. 203 КУПАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування в Україні стосовно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД 003520 та постановою про накладення адміністративного стягнення ПН МОД № 003520 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн..

01.08.2018 ГУ ДМС України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну відповідача та зобов'язано його покинути територію України у термін до 16.08.2018 року. Дане рішення міграційної служби відповідач отримав того ж дня, проте у встановлений строк відповідач дане рішення не виконав та країну не покинув.

У результаті проведеної перевірки було встановлено, що відповідач порушив правила перебування іноземців в Україні - ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування..

Згідно пояснень представника міграційної служби відповідач пішов нібито сплачувати штраф у серпні 2018 року та не повернувся до міграційної служби.

02.05.2019 за порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП, що виразилось у порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування в Україні стосовно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД 007923 та постановою про накладення адміністративного стягнення ПН МОД № 007923 був притягнутий до адміністративної відповідальності в розмірі 1700 грн..

До теперішнього часу штрафи відповідач не оплатив.

Отже, судом встановлено, що на теперішній час відповідач з 26 серпня 2018 року знаходиться на території незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має.

При цьому, відповідач з відповідною заявою, а також з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС України в Одеській області, чи інших територіальних підрозділів ДМС України не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. № 3773-VI (далі - Закон), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону № 3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконав в установлений строк без поважних причин рішення міграційної служби про примусове повернення; відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, зважаючи на те, що відповідач порушив правовий режим знаходження його на території України, суд дійшов висновку про наявність підстав для примусового видворення відповідача за межі території України. При цьому суд враховує, що відповідач не заперечує та має намір придбав квитки на літак.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9,72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Азербайджану ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України - задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Повний текст рішення суду складено 14 травня 2019 року.

Суддя Л.В. Домусчі