Справа № 826/16455/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

08 травня 2019 року м. Київ№ 826/16455/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглядаючи в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Відкритого пенсійного фонду «Фармацевтичний»
до1) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича 2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

Відкритий пенсійний фонд «Фармацевтичний» звернувся до суду з даним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича щодо відхилення кредиторської вимоги позивача;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Хрещатик» Костенка Ігоря Івановича внести зміни та включити кредиторську вимогу позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів, що була подана 13 червня 2016 року вих. №04/06-16, від його імені компанією з управління активами;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів з урахуванням кредиторської вимоги позивача.

Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку про те, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.06.2015 року між Відкритим пенсійним фондом «Фармацевтичний» від імені якого на підставі договору про управління активами пенсійного фонду (б/н (нова редакція) від 01.04.2013 року) діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Гарантія-Інвест» (вкладник) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» (банк) укладено договір № 01/ДЮЗ/2015 про розміщення банківських металів суб'єктів господарювання на депозит банку, за умовами якого вкладник розміщує в банку депозит у банківських металах в сумі 99,80 унцій золота (999,9) на термін з 05.06.2015 року по 03.06.2016 року на умовах вкладу «ЗОЛОТИЙ ДОБРОБУТ». Банк нараховує на суму депозиту 3 % річних, нарахування процентів на вклад починається з наступного дня після надходження банківських металів на депозитний металевий рахунок вкладника і закінчується в день, який передує списанню банківських металів, виходячи із фактичної кількості днів в місяці та році (метод «факт/факт»). Банк використовує банківські метали вкладника на проведення Статутної діяльності, передбаченої ліцензією Національного банку України.

05.04.2016 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також - ФГВФО) прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким з 05.04.2016 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу ФГВФО на тимчасову адміністрацію.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України (далі також - НБУ) від 02.06.2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 03.06.2016 року № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» з 06.06.2016 року до 05.06.2018 року включно, призначено Уповноважену особу ФГВФО та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Хрещатик» - Костенку Ігорю Івановичу на два роки з 06.06.2016 року до 05.06.2018 року включно.

09.06.2016 року ФГВФО здійснив опублікування відомостей про ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» в газеті «Голос України» № 160, в якому зазначено, що вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування даного оголошення.

Позивач 13.06.2016 року заявив Уповноваженій особі ФГВФО ліквідатору ПАТ «КБ «Хрещатик» про свої кредиторські вимоги до ПАТ «КБ «Хрещатик», шляхом подання заяви про вимоги кредитора, яка була подана ТОВ «Компанія з управління активами «Гарантія-Інвест» від імені Відкритого пенсійного фонду "Фармацевтичний".

12.09.2016 року Відкритий пенсійний фонд "Фармацевтичний" та ТОВ «Компанія з управління активами «Гарантія-Інвест» отримали листа від Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» № 41/3-12/8331 від 08.09.2016 року про відхилення кредиторської вимоги, оскільки кредиторську вимогу подано представником (ТОВ «Компанія з управління активами «Гарантія-Інвест») без належного підтвердження повноважень. У зв'язку з чим ФГВФО реєстр акцептованих вимог кредиторів затверджено без кредиторської вимоги позивача.

Вказана обставина стала підставою для звернення Відкритого пенсійного фонду "Фармацевтичний" до суду з адміністративним позовом на захист порушених, на його думку, прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (частина перша статті 6 КАС України; в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом).

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 КАС України).

Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

У цій справі правовідносини стосуються дій Уповноваженої особи ФГВФО та ФГВФО щодо невключення кредиторських вимог Відкритого пенсійного фонду "Фармацевтичний" до реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобов'язання включити позивача до зазначеного реєстру на суму 99 ,80 унцій золота, що становлять 3 164 353,81 грн. та 2,46 унцій золота, що становлять 77 999,10 грн.

Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі також - Закон № 4452-VI) установлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, НБУ, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 цього Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно частини першої статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною другою статті 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема, акумулювання коштів, отриманих із джерел, визначених статтею 19 цього Закону; здійснення регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до частини п'ятої статті 34 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до частини другої статті 37 зазначеного Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом.

За приписами частини першої статті 54 Закону № 4452-VI рішення, що приймаються відповідно до цього Закону НБУ, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб'єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб'єкта господарювання - банку, що ліквідується), які задовольняються у порядку черговості, визначеної статті 52 Закону № 4452-VI, за рахунок коштів, одержаних у наслідок ліквідації та продажу майна банку.

Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього реєстру визначені у пункті 3 частини першої статті 48 Закону № 4452-VI.

Відповідно до частини першої статті 52 зазначеного Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і такі, що не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом тимчасової адміністрації та ліквідації.

Зазначене дає підстави стверджувати, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають з укладеного між банком і Державною іпотечною установою кредитного договору, уповноважена особа Фонду та Фонд у цьому випадку діють як представники сторони договірних відносин.

Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку, що спір про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини спрямовані на захист порушеного права позивача, як кредитора банку.

Саме така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 826/25825/15.

Керуючись статтями 238, 241-243, 248 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження в адміністративній справі №826/16455/16 - закрити.

2. Роз'яснити Відкритому пенсійному фонду "Фармацевтичний", що розгляд даного спору має здійснюватись за правилами господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович