Справа № 160/8645/18
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 травня 2019 року

Київ

справа №160/8645/18

адміністративне провадження №К/9901/12687/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів - Данилевич Н.А., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр»

на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019

у справі № 160/8645/18

за позовом Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах члена Громадської організації ОСОБА_1

до Державної екологічної інспекції України

про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії,

установив:

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 160/8645/18 апеляційну скаргу громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» поданої в інтересах члена Громадської організації ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 у справі №160/8645/18 повернуто.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Положеннями пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху.

Пунктом 3 частини другої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в апеляційній скарзі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності.

За змістом пункту 1 частини п'ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв'язку із невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

Судом встановлено, що на виконання вимог ухвали позивачем надіслано до суду заяву на усунення недоліків апеляційної скарги, в якій зазначає про те, що Громадська організація «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» звертається у власних інтересах та враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «Католицька церква Ла Кане проти Греції» просить відкрити апеляційне провадження.

Суд апеляційної інстанції правильно зауважив, що вказані у заяві обставини не можуть вважатися такими, що свідчать про усунення недоліку апеляційної скарги в частині надання документу, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законодавством України розмірі, оскільки заява не містить підстав для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр», яка діє в інтересах члена своєї організації.

Крім того, апелянтом не виконано вимоги ухвали від 17.01.2019 і в частині надання до суду апеляційної скарги із зазначенням місця проживання чи перебування позивача - ОСОБА_1 та реєстраційного номеру її облікової картки платника податків за наявності або номеру і серії паспорту громадянина України.

За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Зважаючи на те, що недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк позивач не усунув, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 апеляційну скаргу йому повернуто.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що позивачем у справі Громадська організація «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» без статусу юридичної особи, яка не є юридичною особою та платником судового збору.

Суд касаційної інстанції критично ставиться до таких доводів скаржника з огляду на наступне.

За правилами статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачені пільги щодо сплати судового збору для окремих категорій осіб.

Частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, згідно із частинами першою, другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд зазначає, що зі змісту положень частини першої статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що ряд суб'єктів наділені правом звернення до суду в інтересах інших осіб, проте позивачами у таких справах виступають безпосередньо самі особи.

Суб'єктами сплати судового збору є особи, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, а не їх представники, які вчиняють дії виключно від імені особи, в інтересах якої вони діють.

В разі звернення до суду Громадської організації в інтересах інших осіб, така Громадська організація є в розумінні Закону України «Про судовий збір» платником судового збору, тобто наявність чи відсутність підстав для сплати судового збору пов'язана не зі статусом громадської організації, яка діє в інтересах певної особи, а безпосередньо з цією особою - позивачем. Таким чином, з'ясуванню підлягають обставини наявності у такої особи обов'язку сплачувати судовий збір чи наявності підстав для звільнення, відстрочення чи розстрочення його сплати.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що позивачем у справі, тобто особою, інтереси якої порушено, є ОСОБА_1 , тому висновок про звільнення від сплати судового збору суд може прийняти тільки після з'ясування питання щодо наявності пільг, встановлених статтею 5 Закону України «Про судовий збір», чи обставин, які вказують на скрутний майновий стан позивача.

Отже, враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 160/8645/18.

2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

В.М. Шарапа