Справа № 540/615/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/615/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Черниш Р.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення заступника начальника Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області АРК та м. Севастополі про застосування штрафних санкцій відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від 29.12.2018 року за № 006451405.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 зазначив, що податкове повідомлення-рішення прийняте Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДФС) відносно нього на підставі обставин, вказаних в Акті фактичної перевірки реєстраційний №000331 від 14.12.2018 року (далі - Акт перевірки). Обставини відображені в Акті перевірки, на думку позивача, не відповідають дійсності. Так, ФОП ОСОБА_3 вважає, що контролюючий орган дійшов помилкового висновку стосовно здійснення підприємцем безліцензійної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами 05.01.2018 року, оскільки продаж зазначеної категорії товарів здійснювався позивачем на підставі ліцензій №7-21-02-64-20789, 7-21-02-66-20790.

Вказані доводи покладені ФОП ОСОБА_3 в основу позову та є, на його думку, підставою для скасування податкового повідомлення-рішення від 29.12.2018 року №006451405.

Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року вказана заява була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

05.04.2019 року недоліки позовної заяви були усунуті позивачем, у зв'язку з чим ухвалою від 10.04.2019 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 02.05.2019 року.

24.04.2019 року відповідачем надано відзив на позов, згідно якого позов він не визнає. Вказує, що податковим органом дотримано всі приписи законодавства щодо порядку проведення фактичних перевірок. Так, відповідач зазначає, що при проведенні перевірки встановлено, що 05.01.2018 року позивачем здійснювалась реалізація підакцизних товарів без ліцензії, оскільки отримані позивачем ліцензії №8-21-02-64-28006 та №8-21-02-66-28007 дійсні з 06 січня 2018 року, а попередні ліцензії діяли до 04.01.2018 року.

На підставі наведеного висновку, до позивача застосовано фінансові санкції в розмірі 34 000 грн.

Отже, відповідач вважає, що під час проведення перевірки діяв на підставі та у спосіб, передбачені Законом, а підстави для скасування рішень, прийнятих за результатом перевірки відсутні.

В судове засідання, призначене на 02.05.2019 року сторони з'явились.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав викладених в позові.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи, викладені в відзиві на позов.

Суд, вивчивши доводи позову та відзиву на нього, заслухавши пояснення учасників процесу, які прибули до суду, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Так, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець 26.06.2003 року, податкова адреса суб'єкта господарювання: АДРЕСА_1 Місцем здійснення діяльності, згідно ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (а.с.38) визначено: "Херсонська область, Білозерський район, с. Олександрівка, вул. Нова,29, магазин "ОСОБА_4"".

14.12.2018 року працівниками контролюючого органу відповідно до наказу від 30.11.2018 № 1352, виданого ГУ ДФС та направлень №№1237, 1238 від 14.12.2018 року, проведено фактичну перевірку об'єкту - магазин, який знаходиться за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Олександрівка, вул. Нова,29 та є місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3

Результати перевірки оформлені актом фактичної перевірки зареєстрованим в ГУ ДФС за № 000331.

Під час перевірки працівниками контролюючого органу встановлено, зокрема, факт здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідних ліцензій.

Так в акті зазначено та не заперечується сторонами, що за перевірений ГУ ДФС період, ФОП ОСОБА_3 мав по дві ліцензія за кожним з зазначених видів підакцизних товарів.

Ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями:

- №7-21-02-64-20789 (строк дії з 05.01.2017 до 05.01.2018);

- №8-21-02-64-28006 (строк дії з 06.01.2017 до 06.01.2019).

Ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами:

- №7-21-02-66-20790 (строк дії з 05.01.2017 до 05.01.2018);

- №8-21-02-66-28007 (строк дії з 06.01.2017 до 06.01.2019).

Проаналізувавши строк дії наведених ліцензій відповідач дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_3 мав право здійснювати роздрібну торгівлю підакцизними товарами по 04.01.2018 року включно.

Отже, як зазначено в Акті перевірки 05.01.2018 року, торгівля відповідними товарами здійснювалась позивачем без ліцензії.

На підставі висновків Акту перевірки відносно ФОП ОСОБА_3 прийнято податкове повідомлення рішення № 006451405 від 29.12.2018 року, яким до позивача на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст.54 ПК України, ст. 17 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 34000 грн.

Позивач скористався правом на оскарження результатів перевірки в адміністративному порядку, проте, рішенням Державної фіскальної служби України від 19.03.2019 року №12587/6/99-99-11-06-01-25 скаргу ФОП ОСОБА_3 залишено без задоволення, податкове повідомлення-рішення без змін.

Незважаючи на вказане позивач вважає податкове повідомлення-рішення протиправним та просить його скасувати.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до положень ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Так, з позовної заяви та відзиву на позов вбачається, що сторонами не заперечується факт здійснення ФОП ОСОБА_3 05.01.2018 року реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Також, сторонами не заперечується наявність у позивача ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями в період часу з 05.01.2017 до 05.01.2018 року та з 06.01.2018 до 06.01.2019 року.

Спірним залишається лише питання, чи мав ФОП ОСОБА_3 право на реалізацію підакцизних товарів 05.01.2018 року.

З приводу викладеного суд вказує, що відповідач в своєму відзиві обґрунтовано зазначає, що Закон №481/95-ВР відносно дії ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями передбачає поняття термін, а не строк. Тому, посилання як позивача так і відповідача на положення ст.ст.253, 254 Цивільного кодексу, а також на ст.ст. 2, 4 Європейської Конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 року є необґрунтованим.

Також вартий уваги той факт, що діяльність, пов'язану з оформленням та видачею ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами регулюється Тимчасовим порядком видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Згідно п.25 зазначеного Порядку форма ліцензії затверджується Мінекономрозвитку. Бланки ліцензій виготовляються друкарським способом, повинні мати номер і бути захищені від підробки та несанкціонованого тиражування.

В цьому ж пункті вказано, що в ліцензії на лицьовому боці зазначається, зокрема, термін її дії.

Оглядом наявних в матеріалах справи ліцензій встановлено, що фактично вимоги Закону №481/95-ВР та п. 25 наведеного Тимчасового порядку реалізовано вповноваженими особами відповідача шляхом зазначення в виданій позивачу ліцензії, окрім іншої інформації, терміну її дії в мовній конструкції "з 05.01.2017 до 05.01.2018 року".

Як неодноразово зазначено Верховним Судом, серед іншого, в постановах від 08.10.2018 у справі № 927/490/18, від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15, прийменник "до", в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Тобто зазначення посадовими особами відповідача в ліцензії "до 05.01.2018 року" передбачає дію відповідної ліцензії до 05.01.2018 року включно.

В силу зазначеного, суд вважає необґрунтованим висновок контролюючого органу відносно того, що суб'єкт господарювання має право здійснювати торгівлю підакцизними товарами до дати зазначеної в ліцензії, з урахуванням того, що останнім днем торгівлі буде дата, що передує даті, зазначеній у такій ліцензії.

Навпаки, отримавши ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі підакцизними товарами відповідного змісту, позивач мав законне сподівання на те, що 05.01.2018 року ліцензія є чинною, оскільки саме це зазначено відповідачем у ліцензії.

Посилання ГУ ДФС на те, що позивач отримавши ліцензії мав почати обрахунок періоду її дії з дати, яка зазначена в ліцензії (за прийменником "з") та закінчуючи датою, яка мала бути обрахована за правилами обрахунку цивільних строків (тобто, на думку контролюючого органу, за день до останнього дня дії, зазначеного в ліцензії) є неспроможними, оскільки в такому випадку в ліцензії мала бути використана мовна конструкція: "дата початку дії" та "строк дії" (наприклад: "Дана ліцензія діє з 05.01.2017, протягом одного року"). Але в даному випадку, дозвільний документ має період дії зазначений в мовній конструкції з конкретною вказівкою початкової дати дії та останнього дня її дії (конструкція: "діє з … до …").

Згідно зі статтею 17 Закону України від 23.02.2006 р. № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

Так, в рішенні у справі "Рисовський проти України" (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Тобто, зазначивши в ліцензіях термін їх дії включно до 05.01.2018 року, та не виправивши зазначену помилку до моменту застосування відносно ФОП ОСОБА_3 штрафних санкцій, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не може стверджувати, що насправді останнім днем дії ліцензій є дата, що передує даті зазначеній в відповідних ліцензіях.

Таким чином, позивачем 05.01.2018 року здійснювалась реалізація підакцизних товарів на законних підставах (з діючими ліцензіями на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами №№7-21-02-64-20789, 7-21-02-66-20790 відповідно), тому нарахування штрафних (фінансових) санкцій за реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії здійснені відповідачем за цей день є протиправним.

Частина 2 статті 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Беручи до уваги викладені норми та обставини, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами факту здійсненні безліцензійної торгівлі ФОП ОСОБА_3

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги зазначені вище доводи, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 29.12.2018 року №006451405 є протиправним та підлягає скасуванню в повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення заступника начальника Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області АРК та м. Севастополі про застосування штрафних санкцій відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від 29.12.2018 року за № 006451405.

Стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, пр-т Ушакова, 75, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, рнокпп: НОМЕР_1) судовий збір у сумі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 08 травня 2019 р.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 111030700