Справа № 280/1480/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 травня 2019 року Справа № 280/1480/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69005, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2б)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Публічне акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 72)

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Котломонтаж» (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 2)

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (далі - третя особа 1), Товариство з обмеженою відповідальністю «Котломонтаж» (далі - третя особа 2), в якому позивач просить суд:

1.Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та скасувати рішення про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 21/505/05 від 19.02.2019 року.

2.Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити та виплатити, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 05.02.2019 року, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

3. Стягнути з Центрального об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судові витрати, а саме судовий збір за подачу адміністративного позову в розмірі 768,40 грн.

Ухвалою суду від 08.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні на 06.05.2019. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що його загальний трудовий стаж складає - 37 років 3 місяці 19 днів, з них пільговий стаж роботи за Списком № 2 - 24 роки 09 місяців 12 дні, та відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», має право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зі скороченням пенсійного віку. Однак, рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 21/505/05 від 19.02.2019 року позивачу було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за Списком № 2, з посиланням на те, що його пільговий стаж роботи за Списком № 2 становить 6 років 10 місяці 11 днів згідно з довідкою від 28.01.2019 № 49, виданої ПАТ «Запоріжсталь». Разом з тим, зазначають, що період роботи з 25.03.2004 року по 07.04.2015 року в Запорізькому товаристві з обмеженою відповідальністю «Котломонтаж» до пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховують, оскільки відсутні уточнюючі довідки. При цьому, періоди роботи з 14.08.1987 року по 02.01.1989 року, з 13.03.1989 року по 09.11.1996 рік в колгоспі ім. Свердлова взагалі не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 2. Вважає таке рішення протиправним, оскільки воно порушує його право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою судді від 08.05.2019 в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Від представника відповідача 07.05.2019 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав викладених у відзиві, зокрема зазначає, що позивач не має повного необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за Списком № 2.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач 05.02.2019 з метою призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пп. 4 п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про призначення пільгової пенсії.

Рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 21/505/05 від 19.02.2019 року позивачу було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за Списком № 2, з посиланням на те, що його пільговий стаж роботи за Списком № 2 становить 6 років 10 місяці 11 днів згідно з довідкою від 28.01.2019 № 49, виданої ПАТ «Запоріжсталь». Разом з тим, зазначають, що період роботи з 25.03.2004 року по 07.04.2015 року в Запорізькому товаристві з обмеженою відповідальністю «Котломонтаж» до пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховують, оскільки відсутні уточнюючі довідки. При цьому, періоди роботи з 14.08.1987 року по 02.01.1989 року, з 13.03.1989 року по 09.11.1996 рік в колгоспі ім. Свердлова взагалі не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 2.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, тому звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожних повних 2 роки 6 місяців такої роботи.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок.

Аналогічні норми закріплені й у статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Спірним у даній справі є питання наявності чи відсутності у позивача права на зарахування до пільгового стажу періоди його роботи, які азначені у трудовій книжці.

Як встановлено судом, відповідно до матеріалів справи, позивач з 02.01.1980 по 16.04.1981 та з 06.07.1983 по 30.09.1985 працював на посаді електрогазозварника в ПАТ Запорізьким металургійний комбінат «Запоріжсталь», що підтверджується записами в трудовій книжці № 2- 7 та довідкою № 49 від 28.01.2019 року. З 16.04.1981, був звільнений у зв'язку з тим, що пішов служити до армії строком 2 роки 1 місяць 12 днів, що підтверджується довідкою ПАТ «Запорізьким металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 25.01.2019 №2004226 та записом в трудовій книжці. Суд зазначає, що даний період роботи позивача не є спірним, однак суд не погоджується з розрахунком пільгового стажу, який зазначений відповідачем, а саме 6 років 10 місяців 11 днів, про що зазначено в оскаржуваному Рішенні відповідача від 19.02.2019.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Судом враховані наступні періоди роботи позивача, а саме на посаді електрогазозварника в ПАТ Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», з 02.01.1980 по 16.04.1981 та з 06.07.1983 по 30.09.1985, що підтверджується записами в трудовій книжці № 2- 7 та довідкою № 49 від 28.01.2019 року.

Крім того, відповідно до запису № 4 у трудовій книжці позивача позивач служив у Радянській армії 2 роки 1 місяць 12 днів (з 10.04.1981 по 22.05.1983). Відповідно до довідки від ПАТ «Запорізьким металургійний комбінат «Запоріжсталь» від 25.01.2019 №2004226 позивач був звільнений 16.04.1981, тому суд вважає вірним початок розрахунку пільгового стажу з 17.04.1981.

Відповідач зазначає, що останній день перебування позивача в лавах Радянської армії є 17.04.1983, однак відповідно до запису в трудовій книжці останнім днем є 22.05.1983.

Відповідно до абз.2 п.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період.

Тобто час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову службу особа працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, позивач зазначає в позовній заяві що в період з 14.08.1987 по 09.11.1989 працював на посаді електрозварника на Гуляйпільському опитно-експериментальному заводі сільгоспмашин.

Однак, суд зазначає, що відповідно до запису в трудовій книжці №11 позивач в період з 14.08.1987 по 02.01.1989 працюв на посаді електрозварника ручної зварки на Гуляйпільському опитно-експериментальному заводі сільгоспмашин.

Відповідно до запису в трудовій книжці №12 позивач в період з 02.01.1989 по 13.03.1989 працював на посаді учетніка різьбяра металу ділянки товарів народного споживання на Гуляйпільському опитно-експериментальному заводі сільгоспмашин.

Відповідно до запису в трудовій книжці №13 позивач в період з 13.03.1989 по 09.11.1989 працюв на посаді електрозварника ручної зварки на Гуляйпільському опитно-експериментальному заводі сільгоспмашин.

Таким чином, позивач працював на посаді електрозварника ручної зварки на Гуляйпільському опитно-експериментальному заводі сільгоспмашин в період з 14.08.1987 по 02.01.1989 та в період з 13.03.1989 по 09.11.1989.

Позивач в позовній заяві зазначає, що в період з 15.11.1989 року по 07.03.1994 року працював на посаді електрогазозварника в колгоспі ім. Свердлова, що підтверджується записами в трудовій книжці № 15-16 та архівною довідкою від 31.05.2017 року № 01 -14/3-99-2.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і №2 виробництв, робіт, професій,посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разівідсутностів трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявноготрудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записіву ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до п 2.14 ч.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993№ 58 у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства.

Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу,підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретногонайменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

Суд зазначає, що записи трудової книжки позивача в періоди роботи з 15.11.1989 року по 07.03.1994 року в колгоспі ім. Свердлова оформлені з порушенням п. 10 Порядку №383, а саме у трудовій книжці не зазначено дату прийняття позивача на посаду та дати звільнення з займаних посад.

Суд також зазначає, що в архівній довідці Гуляйпільської районної ради Запорізької області №0114/3-99-2 від 31.05.2017 також не зазначено дату прийняття позивача на посаду та дати звільнення з займаних посад, що унеможливлює вірно розрахувати стаж роботи позивача на займаних посадах.

Крім того, з 1993 року позивач не працював на посаді газозварника, а працював доярем, що підтверджується записом у трудовій книжці.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності належного підтвердження пільгового стажу за зазначений період, суд приходить до висновку, що період роботи позивача з 15.11.1989 року по 07.03.1994 року в колгоспі ім. Свердлова не може бути зараховано до пільгового стажу.

Судом встановлено, що позивач в період з 21.05.1995 року по 01.11.1996 року працював на посаді електрогазозварника в Колективному сільськогосподарському товаристві «Чапаївське», що підтверджується записами в трудовій книжці № 17-19.

Позивач в період з 25.03.2004 року по 07.04.2015 року працював на посаді електрогазозварника в Запорізькому товаристві з обмеженою відповідальністю «Котломонтаж», що підтверджується записами в трудовій книжці № 29-38. Крім того у трудовій книжці зроблено запис про підтвердження проведення атестації робочого місця.

Відповідач у Рішенні від 19.02.2019 №21/505/05 зазначає, що позивачу період роботи з 25.03.2004 року по 07.04.2015 року в Запорізькому товаристві з обмеженою відповідальністю «Котломонтаж» до пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховується без уточнюючих довідок, у зв'язку із тим, що записи у трудовій книжці оформленні з порушенням п. 10 Порядку №383.

Суд з цього приводу зазначає наступне. Дослідивши записи у трудовій книжці за періоди з 21.05.1995 року по 01.11.1996 та з 25.03.2004 року по 07.04.2015, суд зазначає, що порушень п. 10 Порядку №383 не вбачає, вважає відмову відповідача щодо зарахування даного періоду до пільгового стажу не обґрунтованою.

Відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 право на призначення пенсії відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мали «газозварники та їх підручні », «електрозварники та їх підручні» .

Згідно Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10 право на призначення пенсії відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення мали «газозварники», «електрозварники ручної зварки».

Згідно Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 та від 16.01.2003 року №36 право на призначення пенсії відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення мали «Газозварники», «Електрозварники ручного зварювання».

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Абзацом 12 розділу XXXIII «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» Списку №2 передбачено професії «Газозварники», «Електрозварники ручного зварювання».

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

З аналізу вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України, вбачається, що проведення атестації робочих місць покладалося на підприємства у разі наявності шкідливих умов праці на виробництві, згідно затверджених Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Проведення атестації робочого місця, зайнятість повний робочий день на роботі з шкідливими умовами праці на посаді, яка передбачена Списком виробництв, робіт, професій, посад і показників є обов'язковим умовами призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту "б" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. У разі відсутності такої інформації у трудовій книжці, надання пенсійному органу уточнюючої довідки, встановленої форми є обов'язковим.

У серпні 1992 року затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, згідно з яким однією з умов призначення пільгових пенсій з 21.08.1992 року є підтвердження відповідних умов праці працівника за результатами атестації робочих місць.

Разом з тим, слід зазначити, що атестація робочих місць до 21.08.1992 року не була передбачена законодавством, а тому не проводилась і не повинна була проводитись.

21 серпня 1992 року набрав чинності Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442. З цього часу визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах провадиться на підставі результатів атестації відповідних робочих місць за умовами праці.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше як один раз на п'ять років.

Для підтвердження результатів атестації робочого місця видається наказ по підприємству про результати атестації робочих місць. Витяги з наказу заносяться до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Атестація робочого місця за професією позивача на Запорізькому товаристві з обмеженою відповідальністю «Котломонтаж» проводилась, що відображено відповідними записами в моїй трудовій книжці, а саме записи № 31 та № 35.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4 вказаного Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, оскільки атестація робочого місця за професією позивача на підприємстві проводилась, відповідні записи є в трудовій книжці, а спеціальність, за якою позивач працював, внесена до Списку № 2, таким чином підтверджувати наявний пільговий стаж на підприємствах іншими документами, окрім трудової книжки, та надавати уточнюючі довідки про атестацію робочих місць на підприємстві позивач не зобов'язаний. Будь-яких посилань на невідповідність запису в трудовій книжці щодо пільгового стажу відповідачем не наведено та не вказано.

Враховуючи вище наведене, пільговий стаж позивача складає 20 років 1 місяць 23 дні.

Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах, які зайняті повний робочий день на роботах за Списками, затвердженими Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що жодних підстав для не зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача у відповідача не було.

Вирішуючи питання щодо дати, з якої необхідно здійснити призначення пенсії, суд зазначає, що відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Позивач вперше звернувся до відповідача з питання призначення пенсії 15.02.2019 року, що підтверджується копією заяви позивача, яка надана відповідачем до матеріалів справи, тому суд не погоджується із тим, що пенсія має бути призначена саме з 05.02.2019. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що пенсія позивачу має бути призначена з 15.02.2019.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

З метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, зарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, періоди роботи з 02.01.1980 по 30.09.1985, з 14.08.1987 по 02.01.1989, з 13.03.1989 по 09.11.1989, з 21.05.1995 року по 01.11.1996, з 25.03.2004 по 07.04.2015 до пільгового трудового стажу за Списком № 2.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69005, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2б, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, м. Запоріжжя, вул. південне шосе, 72, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Котломонтаж» (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 2, ) - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та скасувати рішення про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 21/505/05 від 19.02.2019 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити та виплатити, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 15.02.2019 року, зарахувавши періоди роботи з 02.01.1980 по 30.09.1985, з 14.08.1987 по 02.01.1989, з 13.03.1989 по 09.11.1989, з 21.05.1995 року по 01.11.1996, з 25.03.2004 року по 07.04.2015 до пільгового трудового стажу за Списком № 2.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69005, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2б, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 08.05.2019.

Суддя О.В. Конишева