Справа № 620/1246/19
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
08 травня 2019 року Чернігів Справа № 620/1246/19
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, викладену у відмовах відповідача від 26.11.2018, від 27.12.2018, від 25.01.2019; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення пенсії позивачу; зобовязати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком з 08.11.2018 (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).
Згідно частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою (частина перша та друга статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України).
Приписами частини шостої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
Отже, повноваження представника фізичної особи можуть підтверджуватися, зокрема, довіреністю, яка видана від її імені або копією довіреності, засвідченою у встановленому законом порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана представником позивача ОСОБА_2.
У відповідності до вимог частини першої статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (стаття 244 Цивільного кодексу України).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що копія довіреності, яка засвідчена представником, не може бути належним доказом дійсної волі особи, що її видала, на уповноваження іншої представляти її інтереси. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, засвідченої у визначеному законом порядку), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому довірителем. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво.
Отже, представником позивача до позовної заяви додано копію довіреності, з якої неможливо встановити дійсне волевиявлення довірителя, та не є копією, засвідченою у встановленому законом порядку, у звязку з чим, суд приходить до висновку, що позов підписано представником позивача, повноваження якого не підтверджені відповідно до вимог статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України.
Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в ухвалі від 21.01.2019 у справі № 807/568/18 (К/9901/2087/19).
Згідно пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
З урахуванням зазначеного, позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу.
Одночасно суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
На підставі викладеного та керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії повернути позивачу.
Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву і додані до неї документи надіслати позивачу.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя В.О. Непочатих