Справа № 353/316/19
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"10" травня 2019 р. справа № 353/316/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Григорук О.Б., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 08.04.2019 звернувся до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення №89-3-2/2016 від 05.02.2016.

09.04.2019 ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, яка набрала законної сили з моменту підписання суддею, ухвалено справу №353/316/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення, передати на розгляд по суті Івано-Франківському окружному адміністративному суду (а.с.15, 16).

Приписами пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Положенням частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

За визначенням, наведеним в пункті 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. В свою чергу, публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України); суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Адміністративна юрисдикція визначається Кодексом адміністративного судочинства України за допомогою трьох критеріїв, а саме: предметної (родової), інстанційної (функціональної) та територіальної (просторової) (підсудності).

Предметна юрисдикція визначена параграфом 1 Глави 2 Розділу І Загальні положення Кодексу адміністративного судочинства України. Так, згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як слідує зі змісту позовної заяви позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Тлумацької міської ради Тлумацького району Івано-Франківської області №89-3-2/2016 від 05.02.2016 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення детального плану території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1, площею 0,0778 га., вид угідь - землі житлової та громадської забудови.

Відповідно до матеріалів позовної заяви, на підставі договору дарування будинку, який посвідчений Тлумацьким державним нотаріусом №295 від 29.03.1990 та зареєстрований в Івано-Франківському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за №280 від 18.06.1990, позивач є одноосібним власником жилого будинку АДРЕСА_1, згідно затвердженого плану присадибної ділянки від 24.05.1989, загальною площею 0,58 га. Нa вказаний житловий будинок позивачу було видано технічний паспорт на будинок та присадибну ділянку Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації №387 від 29.05.1989 (а.с.7-10).

Позивач зазначає, що не зміг оформити право власності на земельну ділянку враховуючи положення статті 90 Цивільного кодексу Української PCP, який був чинний момент укладення вказаного договору дарування.

Згідно з рішенням виконкому Тлумацької міської ради народних депутатів №1 від 17.01.1997 було передано жителям міста у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських споруд, садово-городніх земельних ділянок, особистого підсобного господарства на основі Декрету Кабінету Міністрів України №15-92 від 26.12.1992, а також на основі статей 56, 57, 67 Земельного кодексу України (а.с.5, 6).

Позивач зазначає, що даною земельною ділянкою, житловим будинком з господарськими будівлями, та посадженим ним садом він користувався відкрито і чесно. Вказана територія господарства огорожена парканом, а на території саду зведено фундамент під будівництво будинку. Однак, розмір земельної ділянки під забудовою не відповідає розміру, вказаному в земельній книзі і додатком №1 до рішення виконкому Тлумацьної міської ради народних депутатів №1 від 17.01.1997 в зв`язку з тим, що записи були зроблені без замірів геодезичної зйомки.

Позивач вважає, що 05.02.2016 Тлумацька міська рада Тлумацького району Івано-Франківської області оскаржуваним рішенням №89-3-2/2016 вирішила надати дозвіл ОСОБА_2 на розроблення детального плану території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1, площею 0,0778 га., вид угідь - землі житлової та громадської забудови, до яких входить земельна ділянка позивача. При цьому, позивач стверджує, що вказане рішення №89-3-2/2016 від 05.02.2016 порушує його права, як землекористувача та власника земельної ділянки.

Зазначає, що про даний факт позивачу стало відомо 03.12.2018 під час ознайомлення з матеріалами справи №353/641/18 за позовом ОСОБА_3 про скасування реєстрації права власності.

Таким чином, предметом спору у даній справі є захист права власності та користування, а доведення ОСОБА_1 неправомірності рішення відповідача є спором про доведення права позивача на таке майно. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 у позовній заяві заявляє своє право на майно, то фактично існує спір про право на це майно.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із наданням дозволу ОСОБА_2 на розроблення детального плану території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1, площею 0,0778 га., вид угідь - землі житлової та громадської забудови, проте, даний спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оспорюване рішення, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем рішення про надання дозволу на розроблення детального плану території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, стосувалося надання дозволу іншій особі, а не позивачу.

Спір про визнання протиправним та скасування рішення Тлумацької міської ради Тлумацького району Івано-Франківської області №89-3-2/2016 від 05.02.2016 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення детального плану території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1, площею 0,0778 га., вид угідь - землі житлової та громадської забудови, має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав ОСОБА_1 на земельну ділянку іншою особою.

Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється, при цьому, участь Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області як відповідача (якщо позивач вважає її винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

В той же час, оскільки позивач не був заявником стосовно надання дозволу на розроблення детального плану території, тобто останній був вчинений за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право, незалежно від того, чи такий дозвіл надала Тлумацька міська рада об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області.

Отже, оскарження рішення Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області пов`язане із захистом ОСОБА_1 свого цивільного права у спорі щодо користування та володіння земельною ділянкою з особою, яка не заперечує законності рішення Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про надання дозволу цій особі на розроблення детального плану території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у тому числі на вказаній земельній ділянці.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування рішення Тлумацької міської ради Тлумацького району Івано-Франківської області №89-3-2/2016 від 05.02.2016 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення детального плану території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1, площею 0,0778 га., вид угідь - землі житлової та громадської забудови, не є публічно-правовими, оскільки предметом такого спору є захист права володіння та користування нерухомим майном, тобто, має місце спір приватно-правового характеру, що в свою чергу виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 13.06.2018 у справі №554/4857/16-а.

Приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, слід відмовити у відкритті провадження в даній адміністративній справі.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 19, 170, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі №353/316/19 за позовом до Тлумацької міської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення №89-3-2/2016 від 05.02.2016.

З врахуванням приписів частини 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію цієї ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особам, які подали позовну заяву.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя Григорук О.Б.