Справа № 826/24031/15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 травня 2019 року

Київ

справа №826/24031/15

адміністративне провадження №К/9901/39218/18

Суддя Касаційного адміністративного суду у Верховному Суді Гриців М.І. у порядку підготовки до касаційного розгляду справи за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - Уповноважена особа) на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 14 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 31 травня 2017 року рішення суду першої інстанції скасував та постановив нове про часткове задоволення позовних вимог.

Уповноважена особа не погодилося із рішенням суду апеляційної інстанції і звернулася із касаційною скаргою про його скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 29 червня 2017 року відкрив касаційне провадження.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ). З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Для її розгляду згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2018 року визначено новий склад суду: суддю-доповідача Гриціва М.І. та колегію суддів.

Касаційне провадження у цій справі відкрито раніше, у ньому здійснено ряд процесуальних дій, пов'язаних з підготовкою справи до касаційного розгляду. Суд касаційної інстанції направив копії касаційної скарги особам, які беруть участь у справі, надав можливість подати свої заперечення.

У зв'язку з цим підготовка справи до розгляду за правилами КАС у новій редакції здійснюватиметься лише в частині вимог положень, які встановлені цією редакцією Кодексу.

До касаційної скарги додано клопотання про розгляд справи за участю скаржника.

У статті 341 КАС передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 257 КАС за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За частиною п'ятою - сьомою статті 262 цього Кодексу суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до частин другої, третьої, п'ятої статті 12 КАС спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

У частинах четверті, шостій визначено категорії справ, які розглядають відповідно виключно за правилами загального позовного провадження та які для цілей цього Кодексу є справами незначної складності, на які поширюється спрощене провадження. Приміром за пунктом 10 цієї частини такими справами можуть бути інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами статті 9 КАС розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виклад вищезазначених нормативних положень дає підстави підсумувати, що:

- не всі судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку, а звідси;

- не всі рішення, які можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції, мають розглядатися з повідомленням (викликом) сторін:

- рішення про касаційний перегляд справи без повідомлення (виклику) сторін має відповідати умовам, передбаченим КАС, і бути мотивованим,

- умови і мотиви, за яких можливе рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи, є невичерпними та оцінними;

- вибір форми й порядку провадження залежить і обумовлюється категорією спору, характером (змістом) конкретних обставин, складністю та/чи суспільною резонансністю справи, суб'єктним складом учасників справи, іншими критеріями;

- суд касаційної інстанції має розсуд (диспозицію) на вибір форми та виду провадження;

- можливість касаційного розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін має переслідувати мету швидкого, своєчасного і невідкладного перегляду справи, передбачає, що учасники справи реалізували своє право бути почутим (вислуханим) судом, коли спір вирішувався по суті; повинна запобігати невиправданому намаганню повторно переглянути та переоцінити фактичні обставин справи; припускає, що всі підстави та мотиви незаконності чи необґрунтованості судових рішень повно, всебічно і докладно сформульовані в касаційній скарзі, для чого закон запровадив жорсткі строки, умови та межі її подання.

З огляду на зазначений вище предмет розгляду, суб'єктний склад учасників, а також відсутності обґрунтувань необхідності розгляду справи з повідомленням учасників справи, клопотання Уповноваженої особи про розгляд справи в судовому засіданні задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень статті 345 КАС вважаю, що касаційну скаргу Уповноваженої особи можливо розглянути в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції.

З огляду на викладене, керуючись підпунктами 4, 7 пункту 1 Перехідних положень, статтею 340- 342, 345 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Прийняти до провадження справу за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про зобов'язання вчинити дії.

Справу призначити у порядку письмового провадження на 14 травня 2019 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Гриців