Справа № 320/2232/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

08 травня 2019 року м. Київ № 320/2232/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши заяву про забезпечення позову в межах позовної заяви ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, яка була зареєстрована судом 08.05.2019, в порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просила суд заборонити Бориспільській міській раді приймати рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 будь-яким особам.

В обґрунтування даної заяви позивач зазначила про наявність очевидних ознак протиправності прийняття у майбутньому відповідачем рішень про затвердження проектів землеустрою щодо спірної земельної ділянки площею 0, 1000 га по АДРЕСА_1, будь-яким особам.

Також позивач зазначає, що не вжиття обраного заходу забезпечення позову унеможливить ефективний захист її прав, оскільки відповідач має можливість затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки третій особі чи іншим особам, що унеможливить надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо спірної ділянки позивачеві, у разі задоволення відповідної позовної вимоги. Вважає, що оскаржувана бездіяльність відповідача та прийняте ним рішення є очевидно протиправними, зважаючи на наведені в позові обставини.

У зв`язку з цим, на думку заявника, виникнення права власності на земельну ділянку може бути незворотним, оскільки визнання протиправною бездіяльності відповідача (у разі задоволення даного позову) не буде достатньою підставою для оспорювання позивачем права власності третіх осіб на спірну земельну ділянку, яке виникне внаслідок прийняття відповідних рішень відповідачем.

Суд, вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про вжиття заходів забезпечення позову, виходить з такого.

Відповідно до положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, у провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Суд, розглядаючи клопотання про забезпечення позову, повинен пересвідчитися у тому чи існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, прийняття рішення про забезпечення позову можливе лише в разі наявності обґрунтованого припущення, що не вжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем існування визначених у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову, оскільки позивачем не надано жодних доказів укладення ОСОБА_2 . відповідних договорів на роздроблення проекту землеустрою, доказів подання такого проекту на затвердження відповідної ради, доказів внесення до порядку денного розгляд питання щодо затвердження проекту землеустрою, тощо.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панченко Н.Д.