Справа № 1840/3513/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: І.Г. Шевченко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 р. Справа № 1840/3513/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 по справі № 1840/3513/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 77408,06 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за січень-лютий 2018р. у загальному розмірі 76,98грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення в цій частині з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. В обгрунтування вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку у зв'язку з неврахуванням висновків Верховного Суду.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не надало відзив на апеляційну скаргу.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З урахуванням ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, позивач перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

03.04.2018 року відповідачем на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" було проведено перерахунок пенсії позивачу та визначено доплату за період з 01.01.2016 по квітень 2018 року включно у розмірі по 2483,24 грн. за кожен місяць.

15.05.2018 набрало законної сили рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2018 у справі №818/2103/17, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області було задоволено. Так, зокрема, було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 починаючи з 1 січня 2016 року та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області №11/149-189(4299) від 06.06.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, починаючи з 1 січня 2016 року, та провести виплату перерахованої пенсії, починаючи з 1 січня 2016 року, з урахування виплаченої за вказаний період суми пенсії.

22.05.2018 року на виконання вказаного рішення суду відповідачем було зроблено ще один перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року, яким визначено розмір пенсії за місяць 5909,54 грн. Враховуючи, що після вказаного перерахунку розмір пенсії став меншим за розмір пенсії від попереднього перерахунку, розмір пенсії був визначений на рівні 5909,54 грн., який був визначений за перерахунком 03.04.2018 року.

Позивачу у квітні 2018 року було виплачено доплату перерахованої пенсії, зокрема, за січень-квітень 2018 року включно у розмірі 2483,24 грн. без нарахування компенсації втрати частини доходів, що підтверджується випискою по картковому рахунку банківської установи, витягом із списку на зарахування пенсії.

Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно не виплачено йому компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 77408,06 грн., звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог щодо стягнення з відповідача на його користь компенсацію втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за січень-лютий 2018 р. у загальному розмірі 76,98 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, березень 2018 року.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно з п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.04.2019 року у справі № 727/7818/16-а (адміністративне провадження №К/9901/45555/18).

Отже, колегія суддів вважає обгрунтованими позовні вимоги щодо виплати компенсації втрати частини доходу внаслідок несвоєчасної виплати пенсії у відповідності до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

Стосовно виплати зазначеної компенсації за березень 2018 року, дохід (доплата) за який в розмірі 2483,24 грн. було виплачено у квітні 2018 року, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001, індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід та в якому виплачується дохід (в даному випадку березень та квітень 2018 р.), до розрахунку не включається, компенсація за даний період, за виплату доплати у квітні 2018 р., за березень 2018 року не нараховується.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо необгрунтованості позовних вимог за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, внаслідок чого оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню в цій частині, із прийняттям нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 по справі № 1840/3513/18 скасувати в частині відмови у задоволенні позову за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу внаслідок несвоєчасної виплати пенсії у відповідності до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов