Справа № 209/1233/19
Суддя: Шендрик К. Л.
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/1233/19
Провадження № 2-а/209/44/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" травня 2019 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області майора поліції Міщенка Сергія Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №146745 від 02 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 .

На обґрунтування вимог позивач зазначив, що02 квітня 2019 року о 18.40 годині він рухався на належному йому автомобілі марки DAEWOO LANOS р.н. НОМЕР_1 , виїжджаючи з двору дому АДРЕСА_1 . Його було зупинено працівником поліції, який виніс постанову про адміністративне правопорушення, згідно якої він керуючи автомобілем на дорозі біля будинку АДРЕСА_1 не виконав вимогу знака 5.5 ПДР «Дорога з одностороннім рухом», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Він роз`яснив працівнику поліції, що заїхав у двір до будинку АДРЕСА_1 , а виїжджав з іншої сторони цього двору, яка виходить на АДРЕСА_1. При виїзді на АДРЕСА_1 знаки (5.7.1, 5.7.2), які попереджають про односторонній рух або (3.23) забороняють рух в лівому напрямку відсутні, а тому він правил дорожнього руху не порушував. Але працівником ДПС все одно було винесено постанову про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф в сумі 255 гривень. Вважає, що винесення постанови відносно нього є абсолютно безпідставним, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог дорожніх знаків, а він знаків дорожнього руху не порушував, оскільки при виїзді з двору дому АДРЕСА_1 знак 5.5 відсутній. Будь які докази, які підтверджують дане правопорушення відсутні. Вважає, що бажання поліцейського винести проти нього постанову для «статистики», «звітності» або «галочки» не є законною підставою, не може бути достовірним та належним доказом, на якому ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 12 квітня 2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач причину неявки до суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надійшов відзиву на позов не надав.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 квітня 2019 року відповідачем була винесена постанова серії ДПО18 № 146745 від 02 квітня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення. Згідно вказаної постанови, позивач 02 квітня 2019 року о 18.40 годині, керуючи автомобілем DAEWOO LANOS р.н. НОМЕР_1 , знаходячись на дорозі біля будинку АДРЕСА_1 у м. Кам`янському не виконав вимогу знака 5.5 ПДР України. За скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 255 грн. Вказані обставини підтверджуються постановою про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 4).

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням дорожнього руху; Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції.

Так, ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Ст. 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що твердження позивача про те, що він не порушував ПДР України і на АДРЕСА_1 виїхав з двору будинку АДРЕСА_1, відповідають дійсності.

Відповідачем в оскаржуваній постанові не зазначено про існування доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також не надано до суду будь-яких доказів, які б підтверджували наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду будь-яких доказів спростування тверджень позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 146745 від 02 квітня 2019 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Інспектора Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області майора поліції Міщенка Сергія Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №146745 від 02 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 .

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 від 02 квітня 2019 року - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 10 травня 2019 року.

Суддя К.Л. Шендрик