Справа № 808/1914/18
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 808/1914/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року

у адміністративній справі № 808/1914/18 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 щодо скасування рішення відповідача від 23.03.2018 №147/2 «Про звільнення території міста Запоріжжя від самовільно розміщеного об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 ».

Зазначене рішення суду першої інстанціях оскаржено позивачкою в апеляційному порядку з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення її вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга позивачки мотивована безпідставністю висновків суду першої інстанції про правомірність оскаржуваного у цій справі рішення виконкому з підстав відсутності у неї (позивачка) погодженого із Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради ескізного проекту чи схеми розміщення сезонного майданчика, що на думку позивачки суперечить положенням ч.1 ст.1, ч.1 ст.4-11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», оскільки на момент її звернення 21.05.2015 року із заявою про надання дозволу на порушення об`єкту благоустрою та погодження схеми місця розташування літнього сезонного майданчика та дитячої площадки, жодної встановленої рішенням органу місцевого самоврядування м. Запоріжжя дозвільної (погоджувальної) процедури не існувало, що стало підставою для її звернення у довільному порядку до міського голови, який очолює виконавчий комітет міської ради тому, що згідно п.1.5 «Положення про Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради» Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради входить до складу виконавчого комітету ЗМР і є підзвітним та підконтрольним раді, яка їх утворила, і підпорядкованим її виконавчому комітету та міському голові (ч. 2 ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування»), але всупереч п. 8.3 та п. 8.4 Регламенту роботи виконавчого комітету Запорізької міської ради та ч.1 ст.4-1 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (в редакції, що діяла на момент звернення позивача 21.05.2015 року) вона по теперішній час не отримала ні відмови в погодженні схеми розміщення літнього майданчика, ані самого погодження.

Крім того, позивачка акцентує в апеляційній скарзі увагу судової колегії на невідповідності фактичним обставинам висновків суду першої інстанції про дотримання відповідачем процедури ухвалення оскаржуваного рішення, та не врахування судом першої інстанції під час розгляду справи та ухвалення рішення положень норми ч.7 ст. 26-1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» в якій прописано принцип мовчазної згоди, тобто набуття суб`єктом господарювання права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Обговоривши доводи апеляційної скарги з урахуванням матеріалів адміністративної справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обстави та правильність застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, а також законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивачки виходячи з нижченаведеного.

Предметом оскарження у цій справі є рішенням виконкому Запорізької місьради від 23 березня 2018 року №147/2, яким відповідач діючи відповідно до затвердженого 05.07.2010 за №317 Регламенту його роботи, прийняв рішення «Про звільнення території міста Запоріжжя від самовільно розміщеного об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 » , яке було оприлюднене 03.04.2018 на офіційному сайті Запорізької міської влади (викопіювання з сайту додано представником позивача до матеріалів адміністративного позову). Зазначене рішення було прийнято відповідачем у зв`язку з необхідністю звільнення території міста від самовільно розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 об`єкта - конструкції для улаштування літнього майданчика, огородженого дерев`яним парканом з виконаним замощенням тротуарною плиткою зони зелених насаджень площею 70,14 кв.м., на якому розташовані столи, стільці, зонти.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції правильно узяв до уваги, що процедура розміщення та облаштування сезонних майданчиків біля закладів ресторанного господарства, які розташовані в спеціально обладнаних приміщеннях, здійснюється відповідно до рішення Запорізької міської ради від 25.03.2015 № 82 (зі змінами), у п.1 якого дозволено розміщення та облаштування сезонних відкритих майданчиків для харчування (далі - Сезонний майданчик) біля закладів ресторанного господарства, а саме у ресторанів, барів, кафе, закусочних, буфетів, які розташовані в окремій капітальній будівлі або спеціально обладнаному приміщенні іншої капітальної або некапітальної споруди виробничих підприємств, установ, навчальних, лікувальних, оздоровчих закладів, готелів, магазинів, закладів культури на території м. Запоріжжя, дозволяється лише за умови включення Сезонного майданчика до проекту будівництва (реконструкції) об`єкту ресторанного господарства або наявності ескізного проекту чи схеми розміщення Сезонного майданчика, узгодженого з департаментом архітектури та містобудування міської ради та виконання вимог Санітарних правил для підприємств громадського харчування.

Отже, для розміщення та функціонування сезонного відкритого майданчику для харчування, необхідно мати погоджений ескізний проект, а також можливо за умови включення сезонного майданчика до проекту будівництва (реконструкції) об`єкту ресторанного господарства або наявності ескізного проекту чи схеми розміщення майданчика, узгодженого з департаментом архітектури та містобудування міської ради та виконання вимог Санітарних правил для підприємств громадського харчування, у відповідності до рішення Запорізької міської ради № 82 від 25.03.2015, яким чітко встановлено правовий порядок розміщення та функціонування сезонних відкритих майданчиків на території міста Запоріжжя, і який містить вичерпні умови їх правомірного розміщення, але при цьому не містить жодного посилання на наявність дозволу на порушення об`єктів благоустрою як на підставу розміщення майданчика.

Судом першої інстанції встановлено та представниками позивача не спростовано, що у позивачки відсутні документи, які б свідчили про наявність погодженого із Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради ескізного проекту чи схеми розміщення сезонного майданчика, що також підтверджено долученою до позовної заяви копією листа від 09.11.2017 №5529, отриманого від Департаменту архітектури та містобудування, в якому міститься інформація про те, що дозвільні документи на розміщення літнього майданчику по Прибережній автомагістралі/Запорізькій Департаментом не надавались і жодна проектна документація не узгоджувалася.

Виходячи з положень п.4.3. Правил благоустрою міста Запоріжжя, затверджених рішення Запорізької міської ради від 22.06.2011 № 41, яким юридичним особам (їх філіям, представництвам, відділенням), фізичним особам-підприємцям, і громадянам заборонено на об`єктах благоустрою: самовільно розміщувати конструкції, які мають рекламний або інший характер, інформаційно-рекламні плакати, торговельні лотки, кіоски, павільйони, самовільно встановлювати малі архітектурні форми, об`єкти зовнішньої реклами, самовільно встановлювати металеві гаражі та інші збірно-розбірні конструкції, а також з огляду на приписи підпункту 3.9.5 пункту 3.9 Положення про порядок оформлення документів на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради № 52 від 25.08.2016, де прописано заборону самовільного влаштування відкритих (літніх) майданчиків на прилеглій до ТС території, суд першої інстанції дійшов у цій справі обґрунтованого висновку, що розміщення позивачкою сезонного майданчика для харчування біля власних тимчасових споруд без отримання належного погодження є самовільним у розумінні затверджених рішенням міської ради від 22.06.2011 № 41 Правил благоустрою території міста Запоріжжя (зі змінами та доповненнями від 27.03.2013 № 13), які діють на всій території міста Запоріжжя і які є загальнообов`язковими для всіх мешканців та суб`єктів господарювання, що провадять свою діяльність в м. Запоріжжі, оскільки саме розміщення ТС за паспортом прив`язки не дає права будь-якому суб`єкту господарювання обладнувати поряд із ТС сезонний майданчик без належних дозвільних документів чи погоджень, які для цього вимагаються.

Наведеними вище положеннями рішення Запорізької міської ради № 82 від 25.03.2015 та Правил благоустрою території міста Запоріжжя повністю спростовуються наведені позивачкою в апеляційній скарзі доводи про відсутність на момент її звернення 21.05.2015 року жодної встановленої рішенням органу місцевого самоврядування м. Запоріжжя дозвільної (погоджувальної) процедури розміщення та функціонування сезонного відкритого майданчику для харчування, а також про необхідність застосування до спірних правовідносин положень ч.7 ст. 26-1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»

Крім того, судова колегія акцентує увагу на тому, що позивачка намагаючись з 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 улаштувати літній майданчик харчування, неодноразово з цього приводу сама зверталася та отримувала листи уповноважених органів, і відповідно мала бути про існування чітко визначеної процедури з ініційованого нею питання та була обізнана про самовільне розміщення нею сезонного відкритого майданчика для харчування, що підтверджується: - отриманим у відповідь на звернення позивачки від 19 червня 2015 року листом виконкому міськради від 21.07.2015 №09588/02-32/08, яким позивачка повідомлялася, що згідно із діючими будівельними нормами і правилами, розташування літніх майданчиків можливе лише біля об`єктів громадського харчування, в зв`язку з цим стосовно можливості перепрофілювання даних об`єктів (тимчасових споруд) на закусочну, надіслано відповідний запит до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, але стосовно розміщення дитячого майданчика в зазначеному місці міська рада не заперечує; - результатами попередньої перевірки стану благоустрою території м. Запоріжжя за адресою: АДРЕСА_1 які зафіксовані у Актах обстеження території № 0195 та №0194 (відносно розміщення тимчасових споруд ТС-00264-Ж та ТС-00265-Ж), а позивачка листом від 22.09.2016 №01-24/719 запрошувалася явкою до інспекції з благоустрою на 05 жовтня 2016 року для уточнення та одержання пояснень з окремих питань, що виникли в ході перевірки; - запрошенням з`явитися 31 липня 2017 року до інспекції з благоустрою задля з`ясування питань законності розміщення тимчасових споруд та улаштування літнього майданчику за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із надходженням звернень громадян (зокрема, звернення ОСОБА_2 від 19.09.2017 №П-32/0-0, ОСОБА_3 від 04.07.2017 №7721); - Актом №0014 від 26.09.2017 про виявлення самовільно розміщеного об`єкта - замощення літньої площадки поряд із тимчасовими спорудами та Припису від 26.09.2017 № 001 з вимогою про її демонтаж, які складені інспекцією з благоустрою ЗМР; - результатами проведеної 26 жовтня 2017 року інспекцією з благоустрою ЗМР перевірки виконання припису від 26.09.2017 про усунення наслідків порушення Правил благоустрою території міста Запоріжжя шляхом самостійного проведення демонтажу та/або транспортування обєкта (майна), за результатами якої складено відповідний Акт, який містить пропозиції провести демонтаж (транспортування) самовільно розміщеного обєкта у встановленому Правилами благоустрою території міста Запоріжжя порядку, винести на питання на розгляд ВК ЗМР, на підставі акту про виявлення самовільно розміщеного обєкта №0014 від 26.09.2017 та враховуючи невиконання вимог припису №0014 від 26.09.2017; - відповіддю Інспекції з благоустрою ЗМР №Ж-355-0 від 07.11.2017 на звернення позивачки від 29.09.2017 №03-02/714, в якій позивачка повідомлялася, що припис №0014 від 26.09.2017 про необхідність проведення самостійно демонтаж (транспортування) самовільно розміщеного об`єкта та приведення земельної ділянки до первісного вигляду було їй направлено саме внаслідок не надання нею документів, які б підтверджували право на розміщення зазначеної конструкції для улаштування літнього майданчика огородженого дерев`яним парканом з виконанням замощення тротуарною плиткою зони зелених насаджень і того, що вона отримала дозволи та погодження у встановленому законодавством порядку, а також на підставі складеного Акту про виявлення самовільно розміщеного об`єкту №0014 від 26.09.2017; - відповідями від 08.12.2017 №01-24/1536, від 28.12.2017 №01-24/1642, що надсилалися разом із відповідними документами у відповідь на неодноразові адвокатські запити та звернення представника позивачки у грудні 2017 року до інспекції з благоустрою ЗМР

Судова колегія також визнає, що суд першої інстанції при вирішенні спору у цій справі правильно послався на відсутність правових підстав для застосування у цьому випадку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 № 870 Типового порядку видачі дозволів на порушення об`єктів благоустрою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів, оскільки даний Типовий порядок ніяким чином не регулює правовий порядок розміщення та облаштування сезонних майданчиків для харчування біля тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, і не встановлює процедуру погодження такого розміщення, що є обов`язковим для всіх сезонних майданчиків на території міста, а лише встановлює (відповідно до додатку 3 до Типового порядку) перелік земляних та/або ремонтних робіт (улаштування майданчиків для паркування транспортних засобів, спортивних, дитячих та інших майданчиків), для проведення яких необхідно мати дозвіл, що не є тотожнім поняттям дозволу на функціонування сезонного майданчику.

Не спростовуються наведеними в апеляційній скарзі доводами позивачки висновки суду першої інстанції про дотримання відповідачем вимог чинного законодавства при здійсненні контролю за станом благоустрою та утримання території міста Запоріжжя шляхом: обстеження території і проведення перевірки законності розміщення сезонного майданчика в районі вул.Запорізька/Набережна; складення Актів, в тому числі і про виявлення самовільно розміщеного обєкта: конструкція для влаштування літнього майданчика огородженого деревяним парканом з виконаним замощенням тротуарною плиткою зони зелених насаджень площею 70,14м2 (розміром 9,55 м Ч 7,45 м), на якому розташовані столи, стільці, зонти. Майданчик знаходиться біля тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, паспорта привязки №ТС-00265-Ж від 13.02.2015, №ТС-00264-Ж від 13.02.2015; надання Припису власнику самовільно розміщеного об`єкта про усунення наслідків порушення Правил благоустрою території міста Запоріжжя, з пропозицією самостійно провести демонтаж (транспортування) самовільно розміщеного об`єкта у встановленому Правилами благоустрою території міста Запоріжжя порядку, та привести земельну ділянку до первісного вигляду; Акту про перевірку виконання припису від 26.10.2017 № 0014, що у сукупності спростовує твердження апелянта про недотримання відповідачем приписів п.11.5, 11.6 Правил благоустрою, оскільки як на час винесення припису від 26.09.2017 року №0014 так і на час складання акту від 26.10.2017 року про виконання Припису, факт самовільно розміщеного позивачкою об`єкта було беззаперечно встановлено в тому числі і перепискою позивачки, а відсутність позивачки під час обстеження території на предмет фіксації факту виявлення самовільно розміщеного об`єкта згідно п.11 Правил благоустрою території міста Запоріжжя не є перешкодою для складення відповідних Актів та Приписів.

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія визнає правильним рішення суду першої інстанції у цій справі про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідача, що було прийнято у зв`язку не виконанням позивачкою самостійно припису Інспекції з благоустрою від 26.09.2017 №0014, винесеним за результатами перевірки під час якої встановлено розміщення позивачкою сезонного майданчика без достатніх правових підстав, що є підставою для відмови у задоволені апеляційної скарги позивачки в повному обсязі та для залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник