Справа № 160/3044/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Справа № 160/3044/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Наталії Василівни
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі відповідач) в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 22.12.2018 року № 57832841, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2018 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 17.09.2015 року, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого була нарахована пенсія, отримані ним суми щомісячної додаткової винагороди, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за участь в АТО, компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідок № 51 від 21.09.2017 р., № 51/1 від 21.09.2017 р., № 51/4 від 21.09.2017 р., № 51/5 від 21.09.2017 р., № 51/6 від 21.09.2017 р., № 1/1668 від 25.10.2017 р., № 1/1669 від 25.10.2017 р. Позивачем повідомлено про фактичне добровільне виконання рішення суду. Не враховуючи отриману інформацію про виконання рішення суду державним виконавцем 22.12.2018 року винесена постанова про накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення суду. Позивач вказує, що ним у жовтні 2018 року здійснено доплату ОСОБА_1 за період з 19.06.2018 року по 30.09.2018 року у розмірі 8 560,79 грн., що стосується доплати за період з 17.09.2015 року по 18.06.2018 року у розмірі 115 072,15 грн., то остання буде виплачена у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649. З 01.10.2018 року пенсію ОСОБА_1 отримує з урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2018 року. Таким чином, накладення штрафу є неправомірним, оскільки суперечить нормам чинного законодавства та дійсним обставинам справи, з огляду на що, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 26 квітня 2019 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, урахуванням ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України та встановлено строк для подачі відзиву відповідачем.
26 квітня 2019 року представником позивача подане клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з чим судове засідання відкладено до 07 травня 2019 року.
06 травня 2019 року представником відповідача через канцелярію суду подано письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що за результатами перевірки виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2018 року у справі № 804/335/18 було встановлено факт невиконання рішення боржником без поважних причин. Про наявність поважних причин невиконання рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в установленому законом порядку відповідача не повідомило. Виплата пенсії стягувачу на виконання рішення суду не здійснена, при цьому, посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року є безпідставними, тому що вказана постанова винесена після набрання рішенням суду законної сили. Невиконання рішення суду спричиняє порушення прав особи щодо виплати пенсії.
Представник позивача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 07 травня 2019 року через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника управління, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини не явки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи вимоги ст. ст. 194, 205, 268 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2018 року у справі № 804/335/18 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в перерахунку раніше обчисленої (призначеної) ОСОБА_1 пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за участь в АТО, компенсації за невикористану відпустку та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 17.09.2015 року, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого була нарахована пенсія, отримані ним суми щомісячної додаткової винагороди, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за участь в АТО, компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідок № 51 від 21.09.2017 р., №51/1 від 21.09.2017 р., №51/4 від 21.09.2017 р., №51/5 від 21.09.2017 р., № 51/6 від 21.09.2017 р., №1/1668 від 25.10.2017 р., №1/1669 від 25.10.2017 р. В тому числі, додатковим рішенням від 14 вересня 2018 року доповнено рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2018 р. абзацом 4 наступного змісту: Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 17.09.2015 року, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого була нарахована пенсія, отримані ним суми щомісячної додаткової винагороди, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за участь в АТО, компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2017 р. № 1/1670.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2018 року по справі № 804/335/18 залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2018 року та набрало законної сили 19.06.2018 року, відповідно.

04 грудня 2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 57832841 на підставі виконавчого листа № 804/335/18 від 03.12.2018 року.

В постанові про відкриття виконавчого провадження № 57832841 від 04.12.2018 року боржнику встановлено строк тривалістю 10 робочих днів для виконання рішення суду.

Вказана постанова отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 05.12.2018 року.

22 грудня 2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ріга М.М. винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання без поважних причин рішення суду накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штраф у розмірі 5100 грн.

27 грудня 2018 року за вх. № 11415 до канцелярії відділу примусового виконання рішень надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 30261/08-01/26 від 17.12.2018 року про фактичне добровільне виконання рішення суду, в якому зазначено про здійснення доплати ОСОБА_1 за період з 19.06.2018 року по 30.09.2018 року у розмірі 8 650,79 грн. у жовтні 2018 року, при цьому, зазначено, що доплату за період з 17.09.2015 року по 18.06.2018 року у розмірі 115 072,15 грн. ОСОБА_1 буде здійснено в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року.

Правомірність винесеної постанови про накладення штрафу від 22.12.2018 року № 57832841 є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За приписами ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З приведених норм чинного законодавства вбачається, що державний виконавець за невиконання (повторне невиконання) рішення, має право винести постанову про накладення штрафу на боржника лише при умові невиконання ним рішення без поважних причин.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2018 року у справі № 804/355/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 17.09.2015 року, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого була нарахована пенсія, отримані ним суми щомісячної додаткової винагороди, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за участь в АТО, компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідок № 51 від 21.09.2017 р., № 51/1 від 21.09.2017 р., № 51/4 від 21.09.2017 р., № 51/5 від 21.09.2017 р., № 51/6 від 21.09.2017 р., № 1/1668 від 25.10.2017 р., № 1/1669 від 25.10.2017 р.

В постанові про відкриття виконавчого провадження № 57832841 від 04.12.2018 року боржнику встановлено строк тривалістю 10 робочих днів для виконання рішення суду.

Вказана постанова отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 05.12.2018 року, про що відсутній спір у справі.

Після одержання постанови державного виконавця від 04.12.2018 року про відкриття виконавчого провадження Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 27.12.2018 року листом № 30261/08-01/26 від 17.12.2018 року проінформовано відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про часткове виконання судового рішення та виконання його у повному обсязі відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649.

Отже, на виконання судового рішення, що набрало законної сили 19.06.2018 року позивач застосовує постанову Кабінету Міністрів України № 649, прийняту пізніше - 22.08.2018 року.

Так, відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Тобто, судове рішення має бути виконане позивачем безумовно і виключно на тій підставі, що дане судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим до виконання.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили добровільно та без поважних причин не виконане позивачем в повному обсязі, відповідних доказів не надано.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Право ОСОБА_1 на соціальний захист, передбачене ст. 46 Конституції України, є невідчужуваним та непорушним.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Серінг проти Сполученого Королівства» від 07.07.1989 року Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів і цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, слід наголосити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, у справі «Півень проти України» Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.

Невиконання рішення державного суду не може бути виправдане і відсутністю бюджетних видатків. Так, у справі «Шмалько проти України» Європейський суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу.

Крім того, у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

У зв`язку з вищезазначеним, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ріга М.М. було правомірно та у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення штрафу ВП № 57832841 від 22.12.2018 року, якою за невиконання рішення суду без поважних причин на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області накладено штраф на користь держави у розмірі 5 100,00 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені ст. ст.287,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 07 травня 2019 року.

Суддя Н.В. Боженко