Справа № 569/4287/17
Суддя: Гордійчук І. О.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/4287/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Михайленко О.С.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Опанасика С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду з адміністративним позовом до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанови.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що митне оформлення автомобіля здійснене на підставі свідоцтва про реєстрацію, згідно якого датою першої реєстрації автомобіля є 27 грудня 2010 року. Оскільки інших документів та відомостей про дату реєстрації транспортного засобу у своєму розпорядженні не має, вважає, що заявивши при митному оформленні відомості із товаросупровідних документів (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), не вчинила інкримінованого їй правопорушення.

Постановою Верховного суду від 21 серпня 2018 року касаційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби задоволено частково. Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 05 травня 2017 року, ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Рівненського міського суду Рівненської області.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17.09.2018 року вищезазначений позов прийнято до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача вимоги довірительки підтримав повністю з підстав та мотивів, які наведені у позовній заяві та заявах по суті справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав та мотивів, які були наведені в письмових заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб"єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб"єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

05 січня 2017 року постановою посадової особи митного органу визнано винною ОСОБА_3 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 150 470,91 грн.

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже за диспозицією статті 485 МК України, відповідальність настає, за подання в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Суб"єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини.

Порядок переміщення транспортного засобу через митний контроль врегульовано Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими Наказом Державної митної служби України 17.11.2005 № 1118 (у редакції наказу Держмитслужби від 17.03.2008 № 229).

Так, відповідно до п. 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 17.11.2005 року № 1118 (в редакції наказу від 17.03.2008 року № 229), власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає серед інших документів оригінали та ксерокопії паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Судом встановлено, що 11 листопада 2015 року позивачем з метою митного оформлення транспортного засобу марки «FORD», модель «TRANSIT», 2010 року виготовлення, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_3 до митного органу подано митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ № 204050001/2015/020311, в якій заявлено код товару згідно УКТ ЗЕД, та у відповідності до Закону від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», сплачено акцизний податок в розмірі фіксованої ставки 0,02 Євро за 1 см3, в сумі 1071,73 грн, тобто, як за транспортний засіб що використовувався до 5 років.

Разом з декларацією позивачем подано пакет документів: зовнішньоекономічний контракт №11/15 від 06 липня 2015 року; комерційний інвойс №26826-РСІ/VTS від 10 листопада 2015 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 03 листопада 2015 року; акт фізичного огляду товарів б/н від 11 листопада 2015 року; сертифікат відповідності UА1.193.0092030-15 від 11 листопада 2015 року; міжнародна автомобільна накладна (СМR) від 10 листопада 2015 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції чинній на момент здійснення спірних правовідносин, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 8 Правил №1118, визначення року виготовлення ТЗ здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері ТЗ. Міжнародною організацією стандартизації (ISO) запроваджено з 1976 року міжнародний стандарт ідентифікаційних позначень автомобіля - ISO 3779-1983, гармонізований з державним стандартом України ДСТУ 3525-97 обов'язкового застосування в Україні, які складаються з міжнародного коду виробника ТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів), за яким визначається ідентифікаційний номер ТЗ. Ідентифікаційний номер індивідуальний для кожного ТЗ.

У разі визначення року виготовлення ТЗ необхідно враховувати те, що за міжнародним стандартом ISO 3779-1983 виробники ТЗ зазначають в ідентифікаційному номері або календарний, або модельний рік виготовлення ТЗ, тобто наступний модельний рік починається після 1 липня поточного календарного року.

Стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельних років виготовлення ТЗ рекомендовано використання 10-го символу в 17-значному ідентифікаційному номері та символів, наведених у табл. 4.4 додатка 4 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395.

Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера (останні 8 знаків).

Більшість виробників ТЗ зазначають рік виготовлення 10-м символом у 17-значному ідентифікаційному номері. Разом з тим існують виробники ТЗ, що зазначають рік виготовлення знаком, розміщеним в іншому місці ідентифікаційного номера ТЗ. Деякі виробники формують ідентифікаційний номер ТЗ, у якому рік виготовлення взагалі не зазначається.

За рік виготовлення ТЗ приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік).

Якщо в ідентифікаційному номері нового ТЗ не міститься повна інформація про календарну дату його виготовлення, то такою датою вважається дата виготовлення, зазначена в технічних документах виробника ТЗ.

Якщо календарну дату виготовлення ТЗ, який перебував у користуванні, визначити за його ідентифікаційним номером неможливо, то за основу береться рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером, з урахуванням календарної дати першої реєстрації ТЗ.

Датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

У разі відсутності даних про дату першої реєстрації, коли модельний чи календарний рік виготовлення ТЗ, зазначений в ідентифікаційному номері, збігається з роком початку його експлуатації, датою виготовлення вважати 1 січня року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ.

Якщо встановлений за ідентифікаційним номером модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, й перевищує його, датою виготовлення вважати 1 липня зазначеного в реєстраційних документах року.

Якщо встановлений за ідентифікаційним номером календарний або модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, і є меншим за нього, датою виготовлення вважати 1 січня календарного року, зазначеного в ідентифікаційному номері.

У разі неможливості визначення року виготовлення ТЗ за ідентифікаційним номером роком виготовлення вважати рік, що значиться в реєстраційних і технічних документах на ТЗ.

Датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Представником позивача відповідно до заяви від 05.04.2019 року подано до суду належним чином завірену та перекладену на українську мову копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «FORD», модель «TRANSIT», 2010 року виготовлення, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_3 від 03.11.2015 року.

Як встановлено судом, в графі "В" свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «FORD», модель «TRANSIT», 2010 року виготовлення, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_3 від 03.11.2015 року, яке було додане до митної декларації, датою першої реєстрації транспортного засобу вказано 27.12.2010 року.

Крім того, з досліджених судом матеріалів справи встановлено, що у позивача на момент подання декларації інших даних стосовно дати першої реєстрації (введення в експлуатацію) транспортного засобу не було, що виключає вину позивача за внесення недостовірних відомостей до митної декларації.

Згідно зі ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом досліджено службову записку Управління адміністрування митних платежів від 17.11.2016 року №1968/17-70-20вн, Інформацію надану на запит митного органу офіційним дилером «Ford Motor Co» в Рівненській області - Приватним підприємством «Віннер Форд Рівне», та відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки автентичності документів поданих до митного оформлення транспортного засобу, в якому зазначено, що вище зазначений транспортний засіб 27 травня 2010 року зареєстрований як новий транспортний засіб, службову записку структурного підрозділу митного органу від 17 листопада 2016 року №1968/17-70-20вн якою встановлено, що різниця між сплаченими митними платежами за митною декларацією ІМ40ДЕ №204050001/2015/020311 від 11 листопада 2015 року та розрахованими митними платежами із врахуванням інформації митних органів Федеративної Республіки Німеччина становить 50 156,97 гривень (акциз в сумі 41797,47 грн, податок на додану вартість в сумі 8359,5 грн).

Зокрема, відповідно до відповіді на запит Директора ПП «Віннер Форд Рівне» від 13.11.2015 року №382, зазначено, що дата введення в експлуатацію, першої реєстрації транспортних засобів виробником не фіксується, а датою початку гарантії на транспортний засіб марки «FORD», модель «TRANSIT», 2010 року виготовлення, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_3 є 27.05.2010 року.

Митна вартість транспортних засобів, рік виготовлення, а також об"єми і типи двигунів, технічні характеристики, інші відомості про транспортні засоби, можуть бути визначені при наявності технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Враховуючи те, що суб'єктивною стороною даного правопорушення має бути лише умисел, який спрямований на ухилення чи зменшення від сплати митних платежів, з огляду на відсутність у відповідача належних правових підстав для винесення оскаржуваної постанови, постанова підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб’єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб’єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб’єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов про визнання постанови протиправною та скасування постанови, закриття справи про адміністративне правопорушення слід задовольнити частково, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про порушення митних правил.

Керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанови – задовольнити частково.

Скасувати постанову №0665/20400/16 від 05.01.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену заступником начальника Рівненської митниці ДФС – начальником УПМП Михалюком В’ячеславом Миколайовичем про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 150470,91 грн. та провадження у справі закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147 – VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2.

Відповідач: Рівненська митниця ДФС, м.Рівне вул.Соборна буд.104.єдрпоу 39420640.

Суддя І.О.Гордійчук