Справа № 160/8505/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

18 січня 2019 року Справа № 160/8505/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
за участю позивача ОСОБА_1
за участю представника відповідача Терещенка О.Ю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 р. провадження по справі було відкрито та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
При цьому, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 р., клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі №160/8505/18 за її позовною заявою до Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради про визнання протиправним та скасування рішення; зобов`язання вчинити певні дії задоволено
Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору у справі №160/8505/18 при поданні позовної заяви до Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради про визнання протиправним та скасування рішення; зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 р. було ухвалено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з огляду на те, що станом на 14.12.2018 року від відповідача Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду не надійшло ні відзиву по справі, ні обґрунтування будь якими належними та допустимими доказами позиції відповідно до заявленого адміністративного позову, призначено справу до розгляду в порядку підготовчого судового засідання на 18.01.2019 року о 13.30.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Позивач є уповноваженим представником сім`ї, яка складається із позивача ОСОБА_1 та її двох неповнолітніх синів: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Позивач є отримувачем адресної допомоги, яка нараховувалась їй з 01.09.2015 року до 27.08.2018 року, та у розмірі в середньому 4533,71 грн. щомісячно перераховувалась на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на його ім`я в акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».
Позивач, зазначає про те, що дана обставина не відповідає дійсності, шлюб з ОСОБА_4 розірвано відповідно до рішення суду від 05.11.2012 року, проживає за вказаною адресою разом з двома дітьми, не працює, оскільки доглядає за дитиною віком до 3 х років, з батьками дітей не спілкується, спільного господарства не веде, сумісно не проживає, оренду житла сплачує за кошти адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам.
Відтак, апелюючи до ст.ст. 3, 24, 33, 46 Конституції України, позивач вважає, що оскаржуваним рішенням суб`єкта владних повноважень безпідставно та необґрунтовано відмовлено у продовженні виплат щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі на наступний шестимісячний строк для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, а також звинувачено у наданні недостовірних відомостей, що мало наслідком позбавлення позивача єдиного джерела для покриття витрат для проживання, в тому числі, можливості оплачувати житлово комунальні послуги, а тому вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Позивач в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та, з урахуванням пояснень, наданих у судовому засіданні, просила суд задовольнити позов повністю за викладених у ньому підстав.
Представник відповідача в судове засідання також з`явився, щодо задоволення позовної заяви заперечував, обґрунтовуючи свою позицію відзивом на позовну заяву від 15.01.2019 року вх.№1785/19, в якому зазначив наступне.
Відповідно до матеріалів особової справи ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , якій, відповідно до заяв, та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг», було призначено щомісячну адресну допомогу за періоди: з 01.09.2015 по 15.12.2015 рр., з 29.12.2015 по 18.02.2016 рр., з 19.02.2016 по 18.08.2016 рр., з 19.08.2016 по 18.02.2017 рр., з 20.02.2017 по 19.08.2017 рр., з 28.08.2017 по 27.02.2018 рр., з 28.02.2018 по 27.08.2018рр.
29.08.2018 року позивач подала до управління заяву про призначення щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк, зазначивши у наведеній заяві, як і у попередніх заявах, про відсутність у будь кого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.
Проте, у ході призначення на заяву від 29.08.2018 року, відповідачем за наслідками проведення відповідної перевірки згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, було встановлено наявність у власності ОСОБА_4 , який зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за тією ж адресою, де мешкає ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , та є батьком дитини позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30.04.2015 року житлового приміщення, розташованого у м. Дніпро.
Зазначений факт і став підставою для винесення оскаржуваного позивачем рішення, оскільки, на думку відповідача, відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. А відтак, відповідач вважає, що, не зважаючи на розлучення, у зв`язку з тим, що у ОСОБА_4 , який зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за тією ж адресою, де мешкає ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , та є батьком дитини позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30.04.2015 року житлового приміщення, розташоване у м. Дніпро, є членом сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_4 не мав законного права на отримання щомісячної адресної допомоги за весь період її отримання.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Позивач, як і повноважний представник відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 211, 217, 224 228 КАС України безпосередньо 18.01.2019 року.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
В матеріалах справи міститься копія заяви позивача ОСОБА_1 від 24.09.2018 р. подана начальнику управління соціального захисту населення Соборної районної у м.Дніпрі ради, з тексту якої судом встановлено наступне.
При останньому відвідуванні уповноважених осіб управління, ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті адресної допомоги на старшого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи це тим, що у колишнього чоловіка ОСОБА_1 , з яким як зазначає остання розлучилась в 2012 р. є нерухомість на території України, і дитина - ОСОБА_2 має на неї право.
При цьому, в заяві від 24.09.2018 р. було повідомлено, що ОСОБА_1 повинна повернути гроші за 3 роки, які отримувала на дитину.
Водночас, в заяві від 24.09.2018 р. ОСОБА_1 зазначила, що з колишнім чоловіком ОСОБА_4 не спілкується, фінансової допомоги від останнього не отримує, спільного побуту не має, подробиці особистого життя останнього невідомі.
На підставі викладеного вище, позивач у поданій заяві від 24.09.2018 р. зазначає, що у наданні соціальної допомоги для дитини - ОСОБА_2 відмовлено без законних на те підстав.
01.10.018 р. Управлінням соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради було направлено на адресу ОСОБА_1 лист «Про повернення переплат» від 01.10.2018 р. №5706/01-08-01/10-18, з тексту якого судом встановлено наступне.
Відповідно до заяв ОСОБА_1 , та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (зі змінами), останній було призначено щомісячну адресу допомогу за періоди: з 01.09.2015 р. по 15.12.2015 р.; з 29.12.2015 р. по 18.02.2016 р.; з 19.02.2016 р. по 18.08.2016 р.; з 19.08.2016 р. по 18.02.2017 р.; з 20.02.2017 р. по 19.08.2017 р.; з 28.08.2017 р. по 27.02.2018 р.; з 28.02.2018 р. по 27.08.2018 р.
29.08.2018 р. ОСОБА_1 було надано до управління заяву про призначення щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк.
У поданих заявах на призначення щомісячної адресної допомоги, у відповідному розділі заяви ОСОБА_1 зазначено про відсутність у будь-кого із членів сім`ї у власності житлового приміщенні/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.
В ході проведення призначення на заяву ОСОБА_1 від 29.08.2018 р., на виконання п.10 Постанови, управлінням було проведено перевірку достовірності наданої інформації, за рузультатами якої встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності у ОСОБА_4 , який є батьком дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30.04.2015 є у власності житлове приміщення, розташоване у м. Дніпро.
На засіданні комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам виконкому Соборної районної у місті Дніпрі ради від 27.09.2018 р., було прийнято рішення про відмову у наданні Вам зазначеної допомоги (п. 2.3 протоколу №29). Управлінням було проведено перерахунок раніше призначеної щомісячної адресної допомоги.
Згідно наявним в управлінні даним, батько дитини, ОСОБА_4 , зареєстрований в управлінні як внутрішньо переміщена особа, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За цією ж адресою фактично мешкає ОСОБА_1 разом з дітьми, що дає підстави вважати, що колишній чоловік (шлюб розірвано згідно рішення суду від 05.11.2012 р.) та спільна з останнім дитина є членами однієї сім`ї.
Одночасно повідомляємо, що заявник несе персональну відповідальність за надання достовірної інформації, та проінформований про необхідність своєчасно повідомляти управління про зміни обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.
У зв`язку з поданням завідома недостовірної інформації, виникла переплата щомісячної адресної допомоги за період з 01.10.2015 р. по 27.08.2018 р. в розмірі 31 037,47 грн.
Суд зазначає, що в листі від 01.10.2015 р. зазначено, що зазначену суму переплати ОСОБА_1 необхідно повернути на розрахунковий рахунок управління за наступними реквізитами: ДКУ м. Київ для УСЗН, ОКПО 03192454, МФО 820172, розрахунковий рахунок НОМЕР_2 ; призначення платежу повернення коштів, П.І.Б.
В матеріалах справи міститься копія рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 05.11.2012 р. у справі №1202/5843/2012 (2/1202/1759/2012), яким шлюб міє ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) і ОСОБА_4 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міського управління юстиції у Луганській області 30 липня 2004 року, актовий запис №142, розірвано.
Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище ОСОБА_1 , відповідачу ОСОБА_4 .
Зазначене вище рішення набрало законної сили 16.11.2012 р., що підтверджується відповідним написом на копії останнього.
З пояснювальної записки, яка міститься в матеріалах справи, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 з серпня 2015 р., з дітьми та своєю матір`ю ОСОБА_6 .
Зазначений вище факт підтверджено ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 18).
Відповідно до п.2.3 Витягу з протоколу від 27.09.2018 р. №29 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних витрат внутрішньо переміщеним особам виконкому Соборної районної у місті Дніпрі ради судом встановлено наступне.
Щодо скасування рішень про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо та відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги за заявою від 29.08.2018 внутрішньо переміщеній і особі/уповноваженому представнику родини - ОСОБА_1 .
Згідно п. 6 КМУ «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 № 505 грошова допомога не призначається у разі, коли будь хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно батько дитини заявниці ОСОБА_4 має у власності житло у м. Дніпрі.
Вирішили: припинити надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі/уповноваженому представнику родини - ОСОБА_1 .
Підстава: відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
28.09.2018 р. Управлінням соціального захисту населення Соборної районної у м.Дніпрі ради винесено рішення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 28.09.2018 р. на підставі того, що сім`я володіє житловим приміщенням не на окупованій території на не в зоні АТО.
Правовідносини сторін, щодо виникають у сфері встановлення гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб, визначення механізму надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг регулюються нормами Конституції України, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, Сімейного кодексу України тощо.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
За правилами статті 4 Закону №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.
Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
Права члена сім`ї має одинока особа.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Батьки зобов`язані поважати дитину.
Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.
Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Кабінет Міністрів України постановою №505 затвердив Порядок, який визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) (п.1 Порядку №505).
Відповідно до п.1. Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).
Відповідно до п.2 наведеного вище Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
За рішенням комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві та Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, грошова допомога може надаватися внутрішньо переміщеним особам з інвалідністю, їх дітям, дітям з інвалідністю та особам, що здійснюють за ними догляд, які перемістилися з населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, і не мають можливості повернутися до попереднього місця проживання.
Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб.
Відповідно до п.3 зазначеного Порядку визначається розмір грошова допомога внутрішньо переміщеним особам , яка призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї.
Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.
Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.
Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.
Відповідно до п.5 наведеного вище Порядку для отримання грошової допомоги (зокрема в разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу подання заяви та адреси, за якою подається заява, уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.
Для виплати грошової допомоги на малолітніх дітей, які переміщуються без супроводу батьків або осіб, які їх замінюють, поточний рахунок на ім`я малолітньої дитини відкривається за зверненням зазначених в абзацах другому - четвертому пункту 3-2 цього Порядку осіб, які додатково подають уповноваженому банку документи, що посвідчують особу заявника та підтверджують родинні стосунки між дитиною і заявником, або документ, що підтверджує повноваження представника служби у справах дітей.
У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги:
прізвище, ім`я та по батькові;
число, місяць, рік народження;
серія, номер (у разі наявності) паспорта громадянина України, ким і коли виданий або серія, номер документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус;
реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному територіальному органу ДФС і мають відмітку в паспорті);
- зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування);
- наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення;
- наявність житлового приміщення, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації;
- наявність у будь-якого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у розмірі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб;
- місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює;
- наявність у будь-якого з членів сім`ї інвалідності із зазначенням групи інвалідності.
До заяви додаються копія довідки з військової частини про залучення до проведення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (для військовослужбовців з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації), копія довідки з місця роботи або копія іншого документа, що посвідчує зайнятість (для працездатних осіб), копія свідоцтва про шлюб, копії свідоцтв про народження дітей, засвідчені власним підписом уповноваженого представника сім`ї, письмова згода (у довільній формі) про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім`ї від інших членів сім`ї та згода на обробку персональних даних, а також письмовий дозвіл на розкриття уповноваженим банком інформації, що містить банківську таємницю, щодо поточного рахунка, відкритого уповноваженому представнику сім`ї в установі уповноваженого банку. У разі наявності житлового приміщення, яке зруйноване або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, додається копія акта обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири) (далі - акт технічного стану), складеного комісією, утвореною районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, військово-цивільною адміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (в разі утворення) ради, виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, за формою згідно з додатком.
До заяви, в якій уповноважений представник сім`ї повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, додаються копії документів, зазначених в абзаці дев`ятому пункту 3 цього Порядку, засвідчені підписом уповноваженого представника сім`ї.
Взаємодія уповноваженого банку та Мінсоцполітики, а також уповноважених органів з метою виконання цього Порядку здійснюється на підставі укладеного між уповноваженим банком та Мінсоцполітики договору про взаємодію. Обмін інформацією між Мінфіном та уповноваженим банком з метою виконання цього Порядку здійснюється на підставі укладеного між уповноваженим банком та Мінфіном договору про взаємодію.
Установа уповноваженого банку відкриває уповноваженому представнику сім`ї поточний рахунок та не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття зазначеного рахунка надсилає його заяву про призначення грошової допомоги (заяву, в якій уповноважений представник сім`ї повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги) разом з документами, що додаються до неї, відповідному уповноваженому органу із супровідним листом, в якому зазначаються реквізити поточного рахунка. У разі коли від установи уповноваженого банку надійшла заява про призначення грошової допомоги, до якої не додано всіх необхідних документів, передбачених пунктом 5 цього Порядку, уповноважений орган надсилає уповноваженому представнику сім`ї повідомлення про перелік документів, які необхідно подати додатково.
Відповідно до п.6 Порядку №505, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Грошова допомога не призначається на члена сім`ї: який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення; який перебуває на повному державному утриманні в школі-інтернаті, закладі спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю; який відбуває покарання в місцях позбавлення волі.
Відповідно до п.7 Постанови №505, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.
Відповідно до п.8 Порядку № 505, уповноважені органи: протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї; подають щомісяця до 10 та 20 числа заявки про потребу в коштах на виплату грошової допомоги структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської держадміністрацій.
У заявках зазначається кількість сімей, яким призначено грошову допомогу, та загальна сума такої допомоги.
Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської держадміністрацій подають до Мінсоцполітики узагальнену заявку в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.
Інформація про призначення грошової допомоги вноситься уповноваженими органами до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.
Відповідно до п.9 Порядку №505, Мінсоцполітики після надходження зазначених у пункті 8 цього Порядку заявок про потребу в коштах на виплату грошової допомоги та коштів державного бюджету не пізніше трьох робочих днів перераховує відповідні кошти структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської держадміністрацій.
Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської держадміністрацій протягом двох днів перераховують кошти на рахунки уповноважених органів.
Грошова допомога перераховується уповноваженими органами на рахунки відповідних установ уповноваженого банку. Установи уповноваженого банку протягом трьох робочих днів після надходження коштів на зазначені рахунки перераховують такі кошти на банківські (поточні) рахунки відповідних уповноважених представників сім`ї.
Відповідно до п.10 Порядку №505, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.
Відповідно до п.11 Порядку №505, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу.
У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
Відповідно до п.12 Порядку №505, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги; у разі смерті внутрішньо переміщеної особи.
Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.
Відтак, даний перелік підстав, за яких може бути припинено виплату грошової допомоги, є вичерпним, а правові підстави, за яких особа, раніше включена до розрахунку виплати щомісячної адресної допомоги, в подальшому може бути виключена з такого розрахунку Порядком №505 не передбачені.
Відповідно до п.13 Порядку №505, у разі зміни уповноваженого представника сім`ї, якій було призначено грошову допомогу, така допомога виплачується іншому уповноваженому представнику сім`ї за його особистим зверненням відповідно до пункту 5 цього Порядку.
Відповідно до п.14 Порядку №505, уповноважені органи формують та зберігають протягом п`яти років особові справи осіб, яким виплачено грошову допомогу.
Відповідно до п.15 Порядку №505, контроль за цільовим та ефективним витрачанням бюджетних коштів, виділених для виплати грошової допомоги, здійснюється в установленому законодавством порядку.
З вищенаведених норм Порядку № 505 слідує, що щомісячна адресна допомога призначається внутрішньо переміщеним особам на сім`ю для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за заявою уповноваженого представника сім`ї з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців, та може бути продовжена за заявою уповноваженого представника сім`ї на наступний шестимісячний строк.
Пунктом 6 Порядку № 505 передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли:
будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану;
будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Грошова допомога не призначається на члена сім`ї:
який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення;
який перебуває на повному державному утриманні в школі-інтернаті, закладі спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю;
який відбуває покарання в місцях позбавлення волі.
Також, аналізуючи вище вказані норми Порядку № 505, суд дійшов висновку, що цим Порядком визначений вичерпний перелік підстав, з яких щомісячна адресна допомога не призначається або її виплата припиняється.
Здійснивши системний аналіз як зазначених вище норм чинного законодавства, та надаючи оцінку доводам сторін, , так і в поясненнях, наданих в судовому засіданні, суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, судом при розгляді зазначеної справи було досліджено долучені до матеріалів справи копії зазначених вище документів, які стали підставою для формування оскаржуваного рішення Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради від 28.09.2018 р.
Так, суд зазначає, що підставою в оскаржуваному рішення Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради від 28.09.2018 р. зазначено наступне: «сім`я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО.
П.6 Порядку № 505 визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.
Водночас суд зазначає, що в матеріалах справи міститься копія рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 05.11.2012 р. у справі №1202/5843/2012 (2/1202/1759/2012, яким вирішено шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) і ОСОБА_4 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міського управління юстиції у Луганській області 30 липня 2004 року, актовий запис №142, розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище ОСОБА_1 , відповідачу ОСОБА_4 .
Зазначене вище рішення набрало законної сили 16.11.2012 р., що підтверджується відповідним написом на копії останнього.
При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи містяться копії актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за 2016 2018 рр., а саме: №168 від 17.02.2016 р.; №154 від 16.01.2017 р.№ №996 від 13.03.2017 р.; №3328 від 07.07.2017 р.; №220 від 17.01.2018 р.; №2973 від 10.07.2018 р.; №3927 від 07.09.2018 р.; №4596 від 11.10.2018 р., в графі VІІ «Додаткова інформація (узагальнена інформація щодо нужденності сім`ї або можливості знаходження додаткових джерел для існування)» зазначено, що позивач ОСОБА_1 проживає за вказаною вище адресою разом з двома дітьми, не працює, оскільки доглядає за дитиною до 3-х років. З батьками дітей не спілкується, спільного господарства не ведуть, сумісно не проживають. Оренду житла сплачує за кошти адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам.
В рішенні Управління соціального захисту населення Соборної районної у м.Дніпрі ради про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 28.09.2018 р. зазначено також про склад сім`ї, а саме: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 .
Так, суд зазначає, що ОСОБА_4 в складі сім`ї не зазначений. Відтак, у відповідача відсутні правові підстави застосовувати до позивача ОСОБА_1 п.6 Порядку КМУ «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 р. №505.
При цьому, передбачених п. 6 Порядку умов, за яких грошова допомога не призначається, судом не встановлено, та відповідачем не доведено.
Отже, позивач як внутрішньо переміщена особа мала право на отримання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Відмовляючи в призначенні такої допомоги відповідач порушив соціальні права позивача.
Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенцію) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).
Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, та не спростовано відповідачем, позивач мала право на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Між тим таке право відповідачем було порушено.
На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме: визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради про відмову у продовженні виплат щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі на наступний шестимісячний строк для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 від 28.09.2018 р.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради поновити виплати виплат щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 негайно після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати, суд зазначає наступне.
Судовому захисту підлягають лише ті права особи, які порушені суб`єктом владних повноважень.
Водночас, суд зазначає, що обов`язковою умовою для надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Захист прав особи на майбутнє не відповідає меті адміністративного судочинства.
На час звернення до суду з позовом та на час винесення судового рішення в даній справі шестимісячний строк, на який відповідачем мала би бути призначена допомога за заявою позивача від 29 серпня 2018 року, ще не минув.
Доказів того, що після призначення допомоги вона відповідачем не буде виплачена, позивачем не надано, про наявність таких в позові не зазначено.
З огляду на наведене, вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи те, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2018 р. у справі №160/8505/18, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі №160/8505/18 за її позовною заявою до Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради про визнання протиправним та скасування рішення; зобов`язання вчинити певні дії було задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору у справі №160/8505/18 при поданні позовної заяви до Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради про визнання протиправним та скасування рішення; зобов`язання вчинити певні дії, суд вважає, що у останнього відсутні підставі для розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради про відмову у продовженні виплат щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі на наступний шестимісячний строк для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг ОСОБА_1 від 27.09.2018 р.
Щодо зобов`язання Управління соціального захисту населення Соборної районної у місті Дніпрі ради поновити виплати виплат щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг ОСОБА_1 негайно після проголошення судового рішення, а також утриматись від подальшого призупинення її виплати відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 25 січня 2019 року.

Суддя Є.О. Жукова