Справа № 522/18438/18
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 травня 2019 року

Київ

справа №522/18438/18

адміністративне провадження №К/9901/12771/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року у справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа - ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності ОМР звернуся до Приморського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, третя особа - ОСОБА_1., в якому просив:

визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевич С.В. щодо накладення на департамент штрафу у розмірі 5100 грн;

скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевич С.В. від 2 жовтня 2018 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн на Департамент комунальної власності.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, а позов задовольнити.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено: особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Такими чином, законодавець не передбачив та обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року у справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа - ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та скасування постанови.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді І.Л.Желтобрюх

Т.Г.Стрелець