Справа № 810/931/16
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року № 810/931/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Мілієнко О.М., за участю:представника відповідача - Колянчука А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу у порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Приватного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" Савельєвої Анни Миколаївни, третя особа: Фонд гарантування вкладів, про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

16 березня 2016 року до Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Приватного акціонерного товариства "Радикал Банк" Савельєвої Анни Миколаївни, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" Савельєвої А.М. щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Радикал Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку № 18386 / П-1-980 від 09.07.2015;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" Савельєву А.М. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку № 18386 / П -1-980 від 09.07.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.07.2015 між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) було укладено договір банківського рахунку № 18386 / П-1-980 , предметом якого є відкриття та обслуговування поточного рахунку у гривні НОМЕР_3.

09.07.2015 між ТОВ «АДВАНСС» та позивачем був укладений Договір №112 про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги (позики), відповідно до умов якого ТОВ «АДВАНСС» надав позивачеві безвідсоткову поворотну фінансову допомогу у розмірі 200000 грн, а позивач зобов`язався повернути отриману допомогу в строк, визначений договором.

У той же день, 09.07.2015, вказані кошти було перераховано ТОВ «АДВАНСС» на рахунок позивача НОМЕР_3 , відкритий у ПАТ "Радикал Банк".

09.11.2015 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Приватного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" (Уповноважена особа Фонду), посилаючись на те, що вказана трансакція Банку щодо перерахування коштів була здійснена за день до введення тимчасової адміністрації, своїм наказом №204 визнала нікчемним правочин (трансакцію) з перерахування ТОВ «АДВАНСС» на рахунок позивача 09.07.2015 грошових коштів у сумі 200000 грн.

Також, Уповноважена особа Фонду не включила позивача до переліку вкладників ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не надала інформацію про Позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для включення в реєстр вкладників ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. Не погоджуючись з вказаноюбездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом для відновлення своїх порушених прав.

В судове засідання позивач не з`явився, просив розглядати адміністративну справу без його участі.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, подав до суду заперечення, в якому у його задоволенні просив відмовити повністю, посилаючись на те, що 09.07.2015 року в переддень запровадження у банку тимчасової адміністрації, між Позивачем та ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" було укладено Договір банківського рахунку № 18386/П-1-980 (надалі Договір) та зареєстровано поточний рахунок № НОМЕР_3 .

На підставі платіжного доручення №11446 від 09.07.2015 на поточни рахунок Позивача № НОМЕР_3 від третьої особи - ТОВ «АДВАНС» було зареєстровано трансакцію з перерахування грошової суми в розмірі 200000 грн з призначенням платежу «надання фінансової допомоги згідно договору № 112 від 09.07.2015.

Зазначає, що оскільки рішення Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" про визнання нікчемним правочину (трансакції) щодо зарахування позивачеві коштів на поточний рахунок № НОМЕР_3 на суму 200000 грн, перераховані від ТОВ «АДВАНСС», яка була вчинена 09.07.2015 в 14:07, є законним, обґрунтованим та таким що відповідає вимогам ст. 38 Закону № 4452Л/І, а тому безпідставною є вимога Позивача про зобов`язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" подати до ФГВФО інформацію щодо Позивача яквкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" за рахунок ФГВФО.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.03.2016 відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.04.2016 за клопотанням представника відповідача провадження у справі зупинено до 22.04.2016.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.04.2016 зупинено провадження по справі суддею Горобцовою Я.В. до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України у справі щодо розгляду конституційного подання Верховного суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21,22, частин першої, четвертої, п`ятої статті 41 Конституції України.

Надалі, згідно з вимогами п.п. 2.3.3, 2.3.50, п.2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи №810/931/16 у зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Горобцової Я.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.02.2017 прийнято до свого провадження справу № 810/931/16 суддею ОСОБА_3

У зв`язку із звільненням ОСОБА_3 з посади судді Київського окружного адміністративного суду, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 26.12.2018 №4018/0/15-18 "Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Київського окружного адміністративного суду за власним бажанням", на підставі підпункту 2.3.50, пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справ.

15.01.2019 матеріали адміністративної справи №810/931/16 внаслідок автоматизованого розподілу були передані для розгляду судді Щавінському В.Р.

Починаючи з 15.12.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 09.07.2015 між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт) укладено договір банківського рахунку №18386/ П-1-980 , предметом якого є відкриття та обслуговування поточного рахунку у гривні НОМЕР_3.

09.07.2015 між ТОВ «АДВАНСС» та позивачем укладений Договір №112 про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги (позики), відповідно до умов якого ТОВ «АДВАНСС» надав позивачеві безвідсоткову поворотну фінансову допомогу в розмірі 200000 грн, а позивач зобов`язувався повернутиотриману допомогу в строк, визначений договором.

Згідно з випискою ПАТ «Радикал Банк» по особовим рахункам, 09.07.2015 ТОВ «АДВАНСС» на поточний рахунок позивача № НОМЕР_3 були перераховані грошові кошти у сумі 200000 грн.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 №452/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.07.2015 прийнято рішення №130 про запровадження з 10.07.2015 по 09.10.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк».

08.10.2015 виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №184 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Радикал Банк» на 1 місяць - по 09.11.2015 включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 09.11.2015 № 769 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.11.2015 № 203 «Про початок процедури ліквідації ПАТ "Радикал Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк» з 10.11.2015 по 09.11.2017 включно з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Савельєву Анну Миколаївну.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 13.11.2015 Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «Радикал Банк». Для отримання коштів вкладники ПАТ «Радикал Банк» з 13.11.2015 до 24.12.2015 включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

09.11.2015 наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої А.М. № 204 «Про визнання правочинів нікчемними» визнано нікчемними правочини та трансакції згідно Додатку №1, відповідно до змісту якого визнано нікчемною трансакцію Банку щодо зарахування коштів на поточний рахунок № НОМЕР_3 на суму 200000 грн, перераховані від ТОВ «АДВАНСС», які були вчинені 09.07.2015 в 14:07, оскільки відображення декількох таких трансакцій в АБС Б-2 щодо розміщення коштів шляхом безготівкового зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 здійснені в системі АБС Б-2 за одним й тим самим часом проведення транзакції в одній касі одним і тим же касиром.

Повідомленням від 06.11.2015 вих. №1223/15 Уповноважена особа повідомила позивача про те, що відповідно до положень ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб`є нікчемним правочин, що був вчинений (укладений) Банком з ОСОБА_1 , а саме: трансакція ПАТ «Радикал Банк» щодо перерахування коштів з рахункуТОВ «АДВАНСС» на рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_1 грошових сум з призначенням платежу «Надання фінансової допомоги згідно договору №112 від 09.07.2015» на суму 200000 грн, платіжне доручення №11446, дата вчинення трансакції 09.07.2015, час вчинення трансакції 14:07 год.

Позивача не було включено до Загального реєстру вкладників ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а також Уповноваженою особою Фонду не було надано інформацію про Позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для включення в реєстр вкладників ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Не погоджуючись з вказаною бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд, дослідивши спірні правовідносини, зазначає таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом № 4452-VI (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 ст. 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 2 Закону № 4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Як вбачається з матеріалів справи, на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку між банком і позивачем діяв договір банківського рахунку, на який надійшли кошти для позивача в сумі 200000 грн.

Відтак, позивач належить до числа осіб, на яких поширюються гарантії відшкодування вкладів.

Відповідно до положеньстатті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Отже, підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Відповідно правового висновку Верховного Суду, що був викладений у постанові від 04 липня 2018 року (справа №826/1476/15), щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах, перелік передбачених ч.3 ст. 38 Закону №4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання про віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч.3 статті 38 Закону № 4452-VI.

Також, суд зазначив також, що поняття «подрібнення вкладів», «розбивка вкладів», вжиті у судових рішеннях, не є правовими. Фактично під «подрібненням» чи «розбивкою» розуміється перерахування коштів з рахунку однієї фізичної особи на рахунок іншої.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторони правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Так, при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч.2 ст. 215 ЦК та ч.3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена ч.2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписала уповноважена особа Фонду як особа, що здійснює повноваження органу управління банку.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону № 4452-VI, кошти розміщено на рахунку в ПАТ "Радикал Банк" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону № 4452-VI. При цьому, Уповноваженою особою не наведено правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ "Радикал Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону № 4452-VI.

Отже, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Радикал Банк" за рахунок Фонду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а, а також в постанові Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року у справі №810/326/16.

Щодо твердження відповідача про нікчемність правочину (трансакції) щодо зарахування 09.07.2015 позивачеві коштів на поточний рахунок № НОМЕР_3 на суму 200 000 грн, перераховані від ТОВ «АДВАНСС», суд зазначає таке.

Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

За таких обставин, з огляду на те, що підставою невключення інформації про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування своїх коштів за рахунок Фонду, є наказ №204 від 09.11.2015, який було прийнято всупереч вимогам чинного законодавства, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" Савельєвої А.М. щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Радикал Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку № 18386 / П -1-980 від 09.07.2015.

Щодо вимоги позивача зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" Савельєву А.М. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку №18386/ П -1-980 від 09.07.2015, суд зазначає, що такий спосіб захисту повністю відповідає обставинам справи та направлений на відновлення порушених прав позивача.

Суд вважає, що невключення позивача до переліку вкладників безумовно порушує його майнові права на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування, які гарантовані статтею 26 Закону №4452, та призводить до позбавлення права власності, що суперечить принципу непорушності права власності, закріпленому в частині 4 статті 41 Конституції України.

Крім того, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.

Володіння означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади /рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976)/.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справах Burdov v. Russia, no. 59498/00, §§ 37-38, ECHR 2002), Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою в особі відповідних суб`єктів владних повноважень, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. При цьому, якщо держава схвалила певну концепцію, то суб`єкт владних повноважень вважатиметься таким, що діє протиправно, якщо він відступить від встановлених обов`язків, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у суб`єктів відповідних правовідносин стосовно суворого додержання уповноваженим державою суб`єктом владних повноважень такої політики чи поведінки.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Суд зазначає, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача у даному випадку є спонукання відповідача надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

За таких обставин, всебічно та в повному обсязі дослідивши та оцінивши в сукупності обставини справи та наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1102 (тисяча сто дві) грн. 40 коп. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджентних асигнувань суб`єкта владних повноважень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Приватного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" Савельєвої Анни Миколаївни.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Приватного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Приватного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку № 18386 / П- 1-980 від 09.07.2015 року.

3. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Приватного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савельеву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Приватного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку № 18386 / П-1-980 від 09.07.2015 року.

4. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1102 (тисяча сто дві) грн. 40 коп. на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджентних асигнувань суб`єкта владних повноважень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Приватного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 02 травня 2019 р.