Справа № 340/558/19
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року справа № 340/558/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Петренко О.С.

за участю секретаря судового засідання - Глущенко Т.М.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Балакіної Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3, АДРЕСА_1

до відповідача: Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України, вул. Лавандова 27-б, м. Кропивницький, 25030

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної митної служби України Кіровоградської митниці ДФС Митний пост "Олександрія" про корегування митної вартості товарів UA901030/2019/000097/1 від 30.01.2019 року.

Ухвалою суду від 15 березня 2019 року справу відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.1-2).

Ухвалою суду від 23.04.2019 року, про що було зазначено у протоколі судового засідання, замінено неналежного відповідача на належного - Кіровоградську митницю Державної фіскальної служби України.

Позивач зазначає, що митним органом було протиправно відкориговано митну вартість, так як декларантом були надані всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості саме за ціною придбання, надання банківського платіжного документу на вимогу митного органу не було можливим через те, що оплату товару здійснено готівкою безпосередньо продавцю, відомості про що містяться у договорі купівлі/рахунку від 15.01.2019р. №13-45.

Разом з тим, відповідачем здійснено коригування митної вартості автомобіля на підставі ст. 64 Митного кодексу України, за резервним методом.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог зазначивши, що прийняття оскаржуваного рішення здійснено на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначені Митним кодексом України, Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС від 11.09.2015р. №689, Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Зокрема, відповідач вказав, що позивачем не надано документи, що підтверджують ціну, яка була сплачена за автомобіль, що і стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення (а.с.52-54).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у адміністративному позові, відповіді на відзив та запереченні на письмові пояснення.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову, з підстав викладених у відзиві та письмових поясненнях .

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 30.01.2019 р. для митного оформлення в режимі імпорту автомобіля «Renault Megane», придбаного ОСОБА_4 в Литовській Республіці, декларантом до Кіровоградської митниці ДФС подана митна декларація №UA901030/2019/000160, в якій при визначенні ціни товару застосовано основний метод - за ціною договору (контракту) та визначено митну вартість авто, що декларується на рівні 3200 євро.

30.01.2019 р. Кіровоградською митницею ДФС прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA901030/2019/000097/1, за яким митна вартість товару скоригована до 5000 євро, митна вартість митним органом визначена із застосуванням другорядного методу (а.с.12).

Із вказаним рішенням позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню судом.

Надаючи оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Питання визначення вартості товарів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів, врегульовано положеннями ст.368 Митного кодексу України (далі МК України).

Так для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

При визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів відповідно до статті 54 МК України.

Одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (п.1 ст.53 МК України).

Разом із митною декларацією декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано відповідачу: договір купівлі - продажу транспортного засобу віл 15.01.2019 року (литовською мовою); копію перекладу з литовської мови на українську мову договору купівлі - продажу від 15.01.2019 року; копію довідки про зняття транспортного засобу з обліку від 15.01.2019 року №16365405 (на литовській мові); копію перекладу з литовської мови на українську мову довідки про зняття транспортного засобу з обліку від 15.01.2019 року №16365405.

Як встановлено судом, посадовою особою Кіровоградської митниці ДФС було здійснено контроль наявності підтверджуючих документах на обґрунтування заявленої митної вартості заявленого до розмитнення в декларації № UA901030/2019/000160 автомобіля «Renault Megane», придбаного ОСОБА_3 в Литовській Республіці. За результатами такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять відомостей щодо ціни, котра була фактично сплачена або підлягає сплаті. До митного оформлення не було надано документів на підтвердження транспортної складової в митній вартості товару.

У відповідності до ст. 254 МК України, документи, необхідні для здійснені митного контролю та митного оформлення товарів подаються митному органу українською мовою.

Відповідно до вимог ст.335 МК України, декларант або уповноважена ним особа надають органу доходів і зборів транспортні (перевізні) документи.

Відповідно до ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною 3 цієї статті у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідачем повідомлено декларанта про необхідність надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару.

Декларантом надані наступні документи:

договір купівлі - продажу транспортного засобу віл 15.01.2019 року (литовською мовою); копію перекладу з литовської мови на українську мову договору купівлі - продажу від 15.01.2019 року; копію довідки про зняття транспортного засобу з обліку від 15.01.2019 року №16365405 (на литовській мові); копію перекладу з литовської мови на українську мову довідки про зняття транспортного засобу з обліку від 15.01.2019 року №16365405 (а.с. 14-17,59-61,97-102).

За результатом розгляду додатково наданих документів митний орган вказав, що надані до митного контролю додаткові документи не містять інформації, яка підтверджує числові значення як складових (витрати на транспортування, страхування, інше) заявленої митної вартості товару так і відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару).

Суд зазначає, що запропонувавши позивачу надати додаткові документи, митниця сприяла обґрунтувати митну вартість та визначитися щодо застосування методів визначення такої вартості.

Позивач на обґрунтування правомірності визначення митної вартості автомобіля посилається на договір купівлі - продажу транспортного засобу від 15.01.2019 року.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин другої, четвертої - шостої статті 54, статті 58 МК України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

За положеннями п.2 ст.53 МК України, якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару .

За положеннями ст. 52 МК України, відомості про складові митної вартості повинні бути документально підтверджені.

Судом встановлено, що декларантом банківські платіжні документи на підтвердження здійснення оплати за придбаний в Литовській Республіці товар до митного оформлення не надано.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що не може бути платіжного документу, оскільки оплата за авто у країні придбання проведена за готівку, так як з матеріалів справи встановлено, що придбання позивачем автомобіля здійснено у підприємства ЗАТ "ВАМІТА", а не у фізичної особи. Тому підприємство мало виписати покупцю квитанцію про оплату або інший документ на підтвердження отримання готівкових коштів від покупця.

Суд зазначає, що заявлена в декларації сума не підтверджена жодним документом (касові або товарні чеки, банківські платіжні документи, рахунки-інвойси).

Наведене унеможливлює визначення митної вартості заявленого позивачем до розмитнення авто за ціною договору.

У зв'язку із цим митним органом було враховано дані інформаційного ресурсу SCHWACKEnet. Так, за даними довідкової інформації, наявної в інтернет мережі SCHWACKEnet від 30.01.2019 р. щодо транспортного засобу: автомобіль легковий, для перевезення людей, що використовувався: марка - Renault, модель Megane dCi110: тип двигуна -дизельний; робочий об'єм циліндрів - 1461смЗ, потужність двигуна - 81 кВт, екологічна норма - ЄВРО-5; показник одометра (акт митного огляду) - 146703 км; дата виготовлення - 2010 та технічного стану вказаного транспортного засобу, встановлено, що відомості про ринкову вартість зазначеного транспортного засобу, без урахування ПДВ, на території країни продажу визначені на рівні 5000 EUR (а.с.60-61).

Відповідно до ст. 33 МК України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.

Відповідач вказав, що система SchwackeNet - це міжнародна загальновизнана та загальнодоступна інтернет-платформа. Користування системою є платним та передбачає реєстрацію суб'єкта користування. Державна фіскальна служба України, в рамках виконання своїх функцій, зареєстрована у вищезазначеній системі та користується інформацією на платній основі та надає інформацію територіальним органам.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи за основу розрахунку значення ринкової вартості Системи SchwackeNet, на рівні 5000 EUR з урахуванням всіх складових, зазначених у митний декларації № UA901030/2019/00160 митна вартість оцінюваного товару визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-г (резервний метод) на рівні 5000 EUR.

Суд вважає, що відповідач обґрунтував свій сумнів щодо заявленої позивачем митної вартості товару за основним методом та довів правомірність застосування другорядного методу визначення митної вартості товару

Згідно п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Перевіривши спірне рішення на предмет відповідності ч. 2 ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про коригування митної вартості від 30.01.2019 р. №UA901030/2019/000097/1 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Митним кодексом України.

З урахуванням наведеного суд погоджуються із позицією Кіровоградської митниці ДФС щодо неможливості визначення митної вартості за заявленою декларантом ціною на підставі поданих ним документів. За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 139,194,205, 242-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 08.05.2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко