Справа № 405/27/19
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року справа № 405/27/19

провадження № 2-іс/340/14/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши у м.Кропивницький в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України (далі - Фонд) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідача про визнання протиправною бездіяльності стосовно забезпечення новим автомобілем, як людину, що набула інвалідність (нещасний випадок на виробництві). Водночас, просив суд зобов`язати Фонд надати у користування новий транспортний засіб.

У позовній заяві зазначає, що строк експлуатації автомобіля завершився і він постійно ламається.

Відповідач заперечив стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.26-29).

Фонд зазначає, що відповідно до вимог діючого законодавства існує черга на отримання транспортних засобів.

Разом з тим, пояснив, що позивач не відноситься до осіб, які мають право на першочергове або позачергове забезпечення автомобілем.

Звертає увагу, що рішення про розподіл автомобілів, які ним виділені для кожної області, приймають територіальні управління його виконавчої дирекції.

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, у 2002 році позивач набув статусу особи, щодо якої встановлено інвалідність (3 група) (а.с.26-29).

У 2004 році ОСОБА_1 забезпечили автомобілем (а.с.26-29).

01 червня 2011 року позивач безстроково набув статусу особи, щодо якої встановлено інвалідність (2 група) (а.с.6).

Рішенням МСЕК від 14 січня 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 потребує забезпечення транспортним засобом (а.с.6).

Наказом Управління виконавчої дирекції Фонду у Кіровоградській області (далі - Управління) від 09 лютого 2015 року №19 позивач перебуває на обліку щодо забезпечення новим автомобілем (а.с.31-32).

Згідно акту огляду МСЕК щодо визначення медичних показань для забезпечення особи з інвалідністю автомобілем з ручним керуванням та коляскою з електроприводом від 25 квітня 2018 року ОСОБА_1 визнано придатним до керування автомобілем на дві руки (а.с.8).

За інформацією Управління станом на 01 вересня 2018 року позивач перебуває у черзі на загальних підставах під №10 (а.с.9).

Управління сповістило, що упродовж 2018 року автомобілі не видавалися (а.с.9).

Постановою Ленінського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Управління про забезпечення його новим автомобілем (а.с.38-44).

Рішення суду не оскаржувалось в апеляційному порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд встановив, що Фонд не передавав до Управління автомобілі у тій кількості, яка б могла забезпечити усіх осіб ними відповідно до сформованої черги.

На час звернення до суду позивач отримує грошову компенсацію на ремонт і технічне обслуговування транспортного засобу (а.с.26-29).

Станом на 17 квітня 2019 року ОСОБА_1 рахується у загальній черзі на заміну автомобіля під №7 (а.с.54).

За повідомленням Фонду упродовж 2016-2018 років закупівля автомобілів для потерпілих, які стали особами з інвалідністю, за рахунок його коштів не здійснювалася і відповідно до управлінь виконавчої дирекції в областях та м.Києві транспортні засоби не передавались (а.с.56).

Фонд не надав жодних пояснень причин непридбання ним автомобілів.

Юридична оцінка, встановлених судом, фактів і обставин справи.

Перш за все, приписами частини 5 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що за наявності медичних показань для одержання автомобіля і наявності або відсутності протипоказань до керування ним Фонд забезпечує потерпілого автомобілем безоплатно чи на пільгових умовах, організовує та оплачує навчання водінню автомобіля, а також виплачує компенсацію на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування в порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Включивши позивача у чергу на отримання нового автомобіля, Управління, яке є територіальним підрозділом виконавчої дирекції Фонду, визнало дію згаданої норми права на правовідносини, що виникли між ним, Фондом і позивачем.

Забезпечення потерпілих автомобілями за рахунок коштів Фонду здійснюється відповідно до вимог Порядку забезпечення інвалідів автомобілями (далі - Порядок), який затверджено постановою Уряду України від 19 липня 2006 року №999.

Приписами пункту 4 Порядку встановлено, що розподіл автомобілів, придбаних для осіб з інвалідністю за рахунок коштів, зазначених у пунктах 2 і 18 цього Порядку, здійснюється відповідно структурними підрозділами з питань соціального захисту населення і управліннями виконавчої дирекції Фонду у такому співвідношенні:

1) 50 відсотків - особам, що мають право на першочергове забезпечення автомобілями;

2) 30 відсотків - особам, що мають право на позачергове забезпечення автомобілями;

3) 20 відсотків - особам усіх інших категорій, що забезпечуються автомобілями у порядку загальної черги.

У разі відсутності на обліку для забезпечення автомобілями (далі - облік) осіб з інвалідністю, зазначених у підпункті 1, автомобілі розподіляються серед осіб з інвалідністю, зазначених у підпунктах 2 і 3, у співвідношенні відповідно 60 і 40 відсотків.

Рішення про розподіл автомобілів та забезпечення ними осіб з інвалідністю затверджуються наказами структурних підрозділів з питань соціального захисту населення, а у разі придбання автомобілів за рахунок коштів Фонду соціального страхування - наказами управлінь виконавчої дирекції Фонду.

Приписами пункту 2 Порядку передбачено, що фінансування витрат, пов`язаних з отриманням автомобілів та підготовкою їх до експлуатації, здійснюється: для осіб, інвалідність яких пов`язана з трудовим каліцтвом, що настало від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - особи з інвалідністю унаслідок трудового каліцтва), - за рахунок коштів, передбачених у бюджеті Фонду соціального страхування України.

Автомобілі для осіб з інвалідністю унаслідок трудового каліцтва придбаваються Фондом соціального страхування та видаються управліннями виконавчої дирекції Фонду.

Позивач набув інвалідність внаслідок нещасного випадку на виробництві і рахується на обліку Управління в порядку загальної черги забезпечення автомобілем під №7.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що забезпечення позивача автомобілем здійснюється таким шляхом: придбання Фондом транспортних засобів за рахунок його коштів; передача автомобіля до Управління; розподіл транспортного засобу відповідно до співвідношення, яке встановлено приписом пункту 4 Порядку.

Судом встановлено, що упродовж 2016 - 2018 років Фонд не здійснював придбання автомобілів для потерпілих, які стали особами з інвалідністю, за рахунок власних коштів (а.с.56).

19 березня 2018 року, відповідаючи на звернення позивача, Фонд зазначив, що передбачив фінансування закупівлі автомобілів у згаданому році (а.с.7).

Відповідач не навів жодних пояснень щодо причин непридбання транспортних засобів упродовж 2016-2018 років.

Тому, суд зробив висновок про протиправну триваючу бездіяльність Фонду стосовно закупівлі автомобілів для потерпілих, які стали особами з інвалідністю.

Суд не вправі зобов`язати Фонд забезпечити ОСОБА_1 новим транспортним засобом, оскільки таке рішення порушило б права осіб, які рахуються у загальній черзі під номерами від 1 до 6 за обліком Управління.

Захист порушеного права полягає у зобов`язанні Фонду здійснювати щорічно придбання автомобілів для потерпілих, які стали особами з інвалідністю, що наблизить час отримання позивачем нового транспортного засобу у порядку черговості, котра встановлена Порядком.

Отже, позов належить задовільнити частково.

Позивач не поніс судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Фонду соціального страхування України щодо придбання за рахунок власних коштів автомобілів для потерпілих, які стали особами з інвалідністю.

Зобов`язати Фонд соціального страхування України щорічно придбавати автомобілі для потерпілих, які стали особами з інвалідністю.

В іншій частині позовних вимог відмовити у задоволенні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей