Справа № 360/3622/18
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року справа №360/3622/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року (повний текст складено 28 лютого 2019 року в м. Сєвєродонецьк ) у справі № 360/3622/18-а (суддя І інстанції - Шембелян В.С.) за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кремінської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Кремінської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, в якому просила суд: - визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Кремінської міської ради сьомого скликання від 30 жовтня 2018 року № 339 "Про розгляд земельного спору щодо встановлення межі між земельними ділянками".

В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що рішенням Кремінської міської ради сьомого скликання від 30 жовтня 2018 року № 339 " Про розгляд земельного спору щодо встановлення межі між земельними ділянками", було вирішено земельний спір між позивачем та ОСОБА_2 та встановлено межу між земельними ділянками, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за фактичним використанням земельних ділянок по існуючій огорожі. Рішення прийняте за заявою ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Рішення було прийняте за відсутності позивача без належного її повідомлення про час розгляду заяви ОСОБА_2, чим порушено право позивача на безпосередню участь в розгляді цього земельного спору. Позивач не згодна з прийнятим рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки це рішення прийняте з порушенням ч.2 ст.159, ст.160 Земельного кодексу України, ст. 19 Конституції України та ст.ст. 118, 120 Земельного кодексу України.

Ухвалою суду від 14.11.2018 відкрито провадження у справі, визначено, що справа розглядатиметься за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання (арк. спр. 1-2).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у справі № 360/3622/18-а позов задоволено частково. Скасовано рішення виконавчого комітету Кремінської міської ради сьомого скликання від 30 жовтня 2018 року № 339 "Про розгляд земельного спору щодо встановлення межі між земельними ділянками". Зобов'язано виконавчий комітет Кремінської міської ради повторно розглянути та прийняти рішення за заявою ОСОБА_2 від 09.10.2018 щодо межі між земельними ділянками із забезпеченням особистої участі ОСОБА_1 в процесі її розгляду в порядку, передбаченому чинним законодавством. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила оскаржене рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним рішення виконавчого комітету Кремінської міської ради сьомого скликання від 30 жовтня 2018 року № 339 "Про розгляд земельного спору щодо встановлення межі між земельними ділянками» та задовольнити вимоги в цій частині Також просила постановити окрему ухвалу стосовно порушеного законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення посадовими особами Кремінської міської ради.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_2, розташованого на земельній ділянці 910 кв.м, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 червня 2005 року та договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 30 травня 2016 року.

ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці 600 кв.м, на підставі договору дарування житлового будинку від 07 липня 2006 року.

09.10.2018 до виконавчого комітету Кремінської міської ради сьомого скликання звернулася ОСОБА_2, яка просила встановити межу за фактичним використанням між земельними ділянками комунальної власності, розташованими за адресами АДРЕСА_1 та 51, що знаходяться в користуванні ОСОБА_2(АДРЕСА_1) та ОСОБА_1 (АДРЕСА_2).

Для розгляду вказаного земельного спору було призначене позачергове засідання виконкому 16.10.2018 о 14-00 год .

16.10.2018 ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила перенести розгляд земельного спору на іншу дату, однак, не раніше ніж буде прийняте рішення Кремінського районного суду в справі №414/2150/18 за позовом щодо усунення перешкод в користуванні власністю.

16.10.2018 прийняте рішення виконавчого комітету Кремінської міської ради № 336 про перенесення розгляду земельного спору за заявою ОСОБА_2 на найближче чергове засідання виконавчого комітету у зв'язку з відсутністю ОСОБА_1 на засіданні та відсутності офіційної згоди на розгляд спору без її участі.

24.10.2018 розпорядженням міського голови Кремінської міської ради №03-01/116 призначено дату засідання виконкому на 30.10.2018.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виконавчим комітетом Кремінської міської ради були направлені листи-повідомлення від 25.10.2018, в яких зазначено, що розгляд їх земельного спору відбудеться на засіданні 30.10.2018 о 14.00.

В матеріалах справи також наявні докази вручення цих листів ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а саме: рекомендовані повідомлення про вручення (а.с.118,119) та відомість форми №8 від 27.10.2018.

30 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Кремінської міської ради прийнято рішення № 339 "Про розгляд земельного спору щодо встановлення межі між земельними ділянками", яким заяву ОСОБА_2 задоволено; встановлено межу між земельними ділянками, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за фактичним використанням земельних ділянок по існуючій огорожі.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції зазначив, що на підставі наявних доказів судом встановлено відсутність в матеріалах справи належних доказів завчасного повідомлення позивача про розгляд її земельного спору, що відбувся 30.10.2018. Крім того суд встановив, що відповідач за відсутності ОСОБА_1 розглядав 30.10.2018 її заяву від 16.10.2018 про перенесення розгляду земельного спору, визнав її необґрунтованою та залишив без задоволення, і, не повідомивши позивача про результат розгляду її заяви, прийняв рішення про розгляд справи за відсутності позивача, чим порушив її право на безпосередню участь в розгляді питань, що стосуються її особисто.

Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи про оскарження судового рішення першої інстанцій з підстав порушення матеріального та процесуального права, перевіривши матеріали справи й заслухавши суддю-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, колегія суддів дійшла таких висновків.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України, в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом).

Статтею 2 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, згідно з якою завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративного суду належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав вважати спір публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясувати, у зв'язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

При цьому слід мати на увазі, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обставини та характер даної справи свідчать про спір щодо права користування земельними ділянками суміжних землекористувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а тому такий спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1 у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, оскільки виник спір про право цивільне.

Разом з цим, участь у справі виконкому Кремінської міськради, який є суб'єктом владних повноважень, та оскарження його рішення не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Частиною 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За правилами ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Порушуючи питання про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Кремінської міської ради сьомого скликання від 30 жовтня 2018 року № 339 "Про розгляд земельного спору щодо встановлення межі між земельними ділянками". Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що було вирішено земельний спір між позивачем та ОСОБА_2 та встановлено межу між земельними ділянками, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за фактичним використанням земельних ділянок по існуючій огорожі. Рішення прийняте за заявою ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Рішення було прийняте за відсутності позивача без належного її повідомлення про час розгляду заяви ОСОБА_2, чим порушено право позивача на безпосередню участь в розгляді цього земельного спору.

Отже, у цій справі заявлено позов на захист приватного інтересу шляхом скасування рішення міської ради про надання "Про розгляд земельного спору щодо встановлення межі між земельними ділянками". Здійснення такого захисту судом напряму залежить від вирішення питання, кому саме належить право користування спірними земельними ділянками, їх розмір і відповідно правомірності набуття такого права.

Таким чином, усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою залежить від вирішення судом питання про правомірність такого права відповідно до норм земельного законодавства та цивільного законодавства, а оскаржувані дії міської ради є лише наслідком реалізації сторонами у справі прав на володіння, користування земельними ділянками, тобто є похідними вимогами, у зв'язку з чим, ураховуючи суб'єктний склад спірних правовідносин, така справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що спір у цій справі є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки спірні правовідносини стосуються права учасників справи на об'єкт нерухомого майна, права користування земельною ділянкою а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права позивача.

Вищезазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 14 листопада 2018 року по справі № 807/73/15, від 16 січня 2019 року по справі № 2306/1280/12

Пунктом 1 ч. 1 ст. 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у справі № 360/3622/18-а - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у справі № 360/3622/18-а - скасувати.

Провадження у справі у справі № 360/3622/18-а за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кремінської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 07 травня 2019 року.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко