Справа № 280/1236/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 квітня 2019 року Справа № 280/1236/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1)

до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2-Б;

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу пенсії з березня 2018 року;

- зобов'язати відповідача поновити нарахування та виплату позивачу пенсії та виплатити заборгованість за період, починаючи з березня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він змушений був залишити свої місце проживання у м. Макіївка Донецької області та з метою уникнення збройного конфлікту переміститись до м. Запоріжжя. З 2015 року перебуває на обліку у відповідача та з цього часу отримував пенсії за віком. Зазначає, що починаючи з березня 2018 року відповідачем припинено нарахування та виплату його пенсії. Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розглянути справу без своєї участі, але з письмовим повідомлення про результати розгляду справи.

Ухвалою суду від 25 березня 2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання Центрального ОУПФУ м.Запоріжжя про розгляд з викликом (повідомленням) сторін.

08 квітня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№13977), в якому зазначає, що Центральним ОУПФУ м.Запоріжжя жодних дій чи рішень відносно позивача не приймалось, оскільки позивач не перебуває на пенсійному обліку у відповідача, а тому він в жодному випадку не має змоги вчиняти дії щодо поновлення пенсійних виплат позивача. З огляду на зазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Приписами ч. 2 ст. 263 КАС України, визначено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1, є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійний посвідченням серії НОМЕР_2.

З 11 жовтня 2017 року позивач зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № 15230 від 11 жовтня 2017 року, відповідно до якої зареєстрованим фактичним місцем проживання / перебування є адреса: АДРЕСА_2.

В березня 2018 року позивачу було призупинено виплату пенсії.

Як зазначає позивач, до відповідача із заявою про поновлення нарахування та виплати пенсії він не звертався, оскільки не вважав за потрібне та це прямо не передбачено законом.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, який набрав чинності 14 квітня 2014 року, введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (надалі за текстом - Закон № 1706-VII) передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частинами 1-2 ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 статтею 4-1 Закону № 1706-VII передбачено, що єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб створюється з метою обліку таких осіб.

Згідно ч. 1 статті 5 Закону № 1706-VII довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

07 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», якою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської області (надалі за текстом - Порядок № 595).

Пунктом 8 Порядку № 595 визначено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

З огляду на вищенаведені норми вбачається, що особа, яка бажає надалі отримувати пенсію повинна переміститись на контрольовану українською владою територію для вирішення питання отримання соціальної виплати (пенсії), за місцем фактичного знаходження звернутись до управління ПФУ та надати заяву про переведення пенсійної справи (призначення пенсій, виплату допомоги на поховання, виплату недоотриманої пенсії), а також довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Не заперечуючи проти права позивача - громадянина України отримувати пенсію незалежно від місця проживання та враховуючи позитивний обов'язок держави забезпечити виплату належної за законом пенсії позивачу, що підтверджено численною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», рішення «Пічкур проти України»), суд звертає увагу на те, що позивачем не дотримано визначеного законодавством порядку в частині необхідності звернення до територіального управління Пенсійного фонду України, що знаходиться на контрольованій українською владою території, із відповідною заявою про виплату пенсії (за результатами опрацювання якої відбувається запит та переведення електронної пенсійної справи), як це передбачено п. 8 Порядку № 595.

Матеріалами справі підтверджено, що позивач перемістився з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції до м.Запоріжжя, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 15230 від 11 жовтня 2017 року.

Проте матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя із заявою про поновлення виплати пенсії та переведення її електронної пенсійної справи до цього органу Пенсійного фонду. Так само матеріали справи не містять доказів того, що саме відповідачем було припинено виплату пенсії з березня 2018 року.

Натомість, відповідно до довідки ВПО адресою реєстрації позивача є: АДРЕСА_2. Судом встановлено, що вказана адреса належить до меж Шевченківського району м.Запоріжжя, де територіальним пенсійним органом є Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя.

Так, у своєму відзив Центральне ОУПФУ м.Запоріжжя повідомляє, що відповідно до даних електронної системи ІКІС ПФУ: Підсистема «Звернення» та Підсистеми: Призначення, перерахунку та виплати пенсії позивач перебуває саме на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя.

У зв'язку з тим, що позивач на обліку в Центральному ОУПФУ м.Запоріжжя, як внутрішньо переміщена особа не перебував та відповідно не отримував пенсію, відповідач фактично не міг припинити виплату пенсії позивача у зв'язку з проведенням обміном інформації по внутрішньо переміщеним особам, шляхом співставлення бази даних одержувачів пенсії та Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1- 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2-Б; про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 23 квітня 2019 року.

Суддя М.С. Лазаренко