Справа № 120/248/19-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

08 травня 2019 р. справа № 120/248/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Слободянюка В.О.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_4,

відповідача: ОСОБА_5 ,

представників третьої особи: Ільченка С.М., Усова Ю.В.,

представника третьої особи: Іванова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Настечиної Віолетти Володимирівни, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Громадська організація Товариство садоводів "Малинівка", Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення

в с т а н о в и в :

24.01.2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Настечиної Віолетти Володимирівни про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою суду від 15.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 13.03.2019 р. Крім того, залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Громадську організацію Товариство садоводів "Малинівка".

12.03.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (вх. № 13691), у якому відповідачка заперечила щодо задоволення позовних вимог, просила відмовити в позові повністю.

Ухвалою суду від 13.03.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області. Наступне судове засідання призначено на 03.04.2019 року.

25.03.2019 року представником третьої особи Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області подано пояснення до адміністративного позову (вх. № 16240).

01.04.2019 року представником третьої особи Громадської організації Товариство садоводів "Малинівка" подано пояснення на адміністративний позов (вх. № 17852).

02.04.2019 року позивачем подано до суду відповідь на відзив на адміністративний позов (вх. № 18212).

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 03.04.2019 року закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті у судове засідання на 08.05.2019 року.

У судовому засіданні 08.05.2019 року судом поставлено на розгляд питання щодо підсудності спору даної справи та закриття провадження.

Представник позивача зазначив, що предметом розгляду цієї справи є рішення державного реєстратора, який є суб`єктом владних повноважень, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідачка у судовому засіданні щодо вирішення поставленого судом на розгляд клопотання про закриття провадження у справі поклалася на розсуд суду.

Представники третіх осіб щодо клопотання про закриття провадження у справі також поклалися на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та надавши їм правову оцінку, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

У позовній заяві позивач вказує, що є членом Громадської організації Товариство садоводів "Малинівка" , а також являвся головою правління громадської організації Товариство садоводів "Малинівка" до 11 січня 2019 року, а саме до прийняття оскаржуваного рішення державним реєстратором, яким, на його думку, незаконно внесено запис про виключення його, як керівника Громадської організації із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В січні 2019 року позивачу стало відомо, про існування рішення позачергових зборів уповноважених Громадської організації Товариство садоводів "Малинівка" від 30 листопада 2018 року, що оформлене протоколом позачергових зборів уповноважених Громадської організації Товариство садоводів "Малинівка" від 30 листопада 2018 року, яким вирішено достроково припинити його повноваження голови правління Громадської організації - ОСОБА_2 , правління Громадської організації і ревізійної комісії та обрано головою правління Громадської організації - ОСОБА_3 і склад правління Громадської організації і ревізійної комісії у новому складі.

Рішенням державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Настечиної Віолетти Володимирівни від 11 січня 2019 року, на підставі вищезазначеного протоколу позачергових зборів уповноважених Громадської організації Товариство садоводів Малинівка" від 30 листопада 2018 року, проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі: юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Товариство садоводів Малинівка", а саме: зміна керівника, зміна фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори тощо, зміна фізичних осіб - платників податків, які мають право подавати документи для державної реєстрації, зміна відомостей про членів керівних органів та зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою.

Позивач вказує, що державна реєстрація зазначених змін була проведена не на підставі протоколу загальних зборів членів Товариство садоводів "Малинівка", а на підставі протоколу зборів уповноважених, які не є органом управління товариства.

На підставі викладеного, на думку ОСОБА_2 , оскаржуване рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 19 КАС України, в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом другим частини першої статті 4 КАС України визначено поняття публічно-правового спору - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, який не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, що не мала регулювання законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Таким чином, на вирішення адміністративного суду може бути переданий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб`єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта, а ці суб`єкти відповідно зобов`язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта.

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Оцінюючи правову позицію сторін щодо предмету спору, суд доходить висновку, що фактичною підставою звернення до суду стали протиправні, на думку позивача, реєстраційні дії відповідача щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі: юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Товариство садоводів Малинівка", а саме: зміна керівника, зміна фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори тощо, зміна фізичних осіб - платників податків, які мають право подавати документи для державної реєстрації, зміна відомостей про членів керівних органів та зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою.

Позивач оскаржує до адміністративного суду рішення суб`єкта владних повноважень - державного реєстратора, посилаючись при цьому на недотримання цим суб`єктом встановленого законом порядку проведення такої реєстрації.

Однак, з підстав позову вбачається, що обґрунтовуючи протиправність такого рішення, позивач покликається на відсутність повноважень та компетенції у зборів уповноважених Товариства садоводів "Малинівка" на ухвалення рішення про зміну керівника. Ухвалення такого рішення, в супереч положенням ч. 2 ст. 97 ЦК України, спричинило виникнення спірних правовідносин між позивачем та відповідачем. На переконання позивача, відповідач приймаючи оскаржуване рішення не перевірив наявність повноважень зборів уповноважених Товариства садоводів "Малинівка" на зміну керівника товариства. Тобто звернення позивача до суду із цим позовом покликане необхідністю захисту права не у сфері публічно-правових відносин, а його корпоративних та майнових прав, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин суд вважає, що права, які позивач вважає порушеними, порушені не державною реєстрацією, а діями третьої особи, тому без правової оцінки відносин між позивачем та третьою особою спір не може бути вирішено, а майнове право не може бути захищене ефективно.

Звернення до суду має на меті захист прав особи від порушень з боку суб`єкта владних повноважень. Звернення до суду не може використовуватися як засіб позбавити іншу особу належних їй прав, навіть не безспірних, без пред`явлення позову саме до такої особи. Судовий захист прав одних осіб не може призводити до порушення прав інших.

Таким чином, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Суд вважає, що між позивачем та відповідачем (суб`єктом владних повноважень) немає публічно-правових відносин, спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Таким чином, суд дійшов висновку про непоширення на цей спір юрисдикції адміністративних судів та необхідність його вирішення в порядку господарського судочинства

Такий висновок суду узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постановах від 05.06.2018 у справі № 805/4506/16-а та від 16.10.2018 у справі № П/811/1296/17.

Відповідно до пункту першого частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, провадження у даній адміністративній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

При цьому, згідно положень ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також, вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку повернути ОСОБА_2 сплачений при зверненні до суду судовий збір з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 238 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Провадження у справі позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Настечиної Віолетти Володимирівни, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Громадська організація Товариство садоводів "Малинівка", Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, - закрити.

Повернути ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений при зверненні до суду судовий збір згідно квитанції № 48 від 24.01.2019 року в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) з Державного бюджету України.

Роз`яснити, що спір може бути вирішений в порядку господарського судочинства.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 13.05.2019 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович