Справа № 400/529/19
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 р.

№ 400/529/19

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:

Товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївське виробничо-торгівельне взуттєве підприємство "Нико", вул. Гмирьова, 12, м. Миколаїв, 54028

до відповідача:

Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області, пр. Богоявленський ,55-е, м. Миколаїв, 54018

про:

скасування рішень від 08.08.2018 № 11, від 22.10.2018 № 8409/08,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Миколаївське виробгичо-торгівельне взуттєве підприємство «НИКО» (далі - позивач або ТДВ «МВТВП «НИКО») звернулось до суду з позовом до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач 2), з вимогами:

- скасувати Рішення Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 08.08.2018 № 11 про застосування фінансових санкції в сумі 2377,59 грн. та нарахування пені в сумі 57413,29грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 22.10.2018 № 8409/08 про результати розгляду скарги.

Ухвалою суду від 27.02.2019р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачами винесено рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, а також рішення про результати розгляду скарги, що суперечать законодавству про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та виходить за межі їх компетенції, встановленої законом.

Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області не погоджуючись з позовними вимогами, надало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що за позивачем рахується заборгованість за різними рішеннями судів, яка виникла внаслідок несвоєчасного перерахунку страхових внесків, внаслідок чого до позивача було застосовано штрафні санкції та пеня в порядку та в розмірах визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. (далі - Закон 1058) та пункту 9, 10 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1601.2004 за № 64/8663.

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у відзиві на позовну заяву вказало, що вимоги позивача щодо скасування рішення головного управління є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки рішення головного управління винесено відповідно до чинного законодавства.

Крім того, відповідач 2 зазначив, що рішення Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 08.08.2018 № 11 скасовано Головним управлінням ПФУ в мИколаївській області. Отже, провадження у справі № 490/529/19 в частинні скасування рішення Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 08.08.2018 № 11 підлягає закриттю відповідно до п. 8 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 13.05.2019р. суд закрив провадження у справі в частині позовних вимог (щодо скасування Рішення Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 08.08.2018 № 11 про застосування фінансових санкції в сумі 2377,59 грн. та нарахування пені в сумі 57413,29грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду), тому справа розглядається з урахуванням вказаної ухвали та відповідно до іншої частини заявлених вимог.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив на адміністративний позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, з урахуванням ухвали суду від 13.05.2019р. про закриття провадження в частині позовних вимог, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Товариство з додатковою відповідальністю «Миколаївське виробничо- торгівельне взуттєве підприємство «НИКО» перебуває на обліку в Інгульському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

14.08.2018 року позивачем отримано рішення Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 08.08.2018 № 11 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

30.10.2018 року позивач отримав рішення начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 22.10.2018 № 8409/08, прийняте за результатами розгляду скарги від 23.08.2018 № 41 на рішення Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 08.08.2018 № 11 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, яким скаргу керуючого санації-директора ТДВ «МВТВП «НИКО» ОСОБА_1 . від 23.08.2018 № 41 задоволено частково, рішення Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 08.08.2018 № 11 скасовано, зобов'язано Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області винести нове рішення згідно з нормами чинного законодавства.

Отримавши відмову відповідача 2 в задоволенні скарги позивача, ТОВ «МВТВП «НИКО» звернулось до відповідача з повторною скаргою. Рішенням Пенсійного фонду України від 28.12.2018 № 44319/06-Р скаргу було повернуто без розгляду.

Не погодившись з рішеннями відповідачів, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-УІ (далі - Закон № 2464) встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своє застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності ним Законом.

Частиною 1 статті 5 Закону України від 09.07.2003 № 1058 - IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено, що цей закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно - правових актів може поширюватись на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з частиною 2 статті 5 Закону № 1058, коло платників страхових внесків, їх права та обов'язки, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками визначаються виключно цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 17 Закону № 1058 страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Відповідно до п. 6 ст. 19 Закону № 1058 страхові внески нараховуються на суми незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

На підставі частини 6 статті 20 Закону № 1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 3 частини 1 статті 14 цього Закону є календарний місяць. При цьому, у відповідності до частини 12 ст. 20 Закону № 1058, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Частиною 9 статті 20 Закону № 1058 визначено, що днем сплати страхових внесків у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника вважається день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду.

У відповідності з частиною 2 статті 106 Закону № 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно з пунктом 2 частини 9 статті 106 Закону № 1058 та п. 9.3 розділу 9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (далі - Інструкція № 21-1) органами Пенсійного фонду за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Розрахунок цієї фінансової санкції та пені здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника в автоматичному режимі.

Виходячи з матеріалів справи, станом на 01.07.2018 заборгованість позивача зі сплати страхових внесків складала 27282,00 грн., яка сплачена 10.07.2018.

Тому, на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону №1058 відповідачем 1 до позивача застосовано фінансову санкцію та нараховано пеню, про що свідчить рішення від 08.08.2018 №11.

Разом з тим, аналіз картки особового рахунку позивача свідчить, що має місце некоректне ведення обліку заборгованості, а саме, невірно відображена дата її виникнення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зазначає, що 23.12.2011 до картки особового рахунку страхувальника повернуто заборгованість в загальній сумі 27282,00 грн., яка обліковувалась в картці розстрочених сум, що є невірним, оскільки фактична дата виникнення заборгованості повинна співпадати з датою надання відповідної звітності. Це призвело до невірного розрахунку пені за несвоєчасну сплату внесків. В зв'язку з чим, рішенням головного управління від 22.10.2018 № 8409/08 скарга позивача задоволена частково, рішення відповідача 1 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені від 08.08.2018 № 11 скасовано та зобов'зано Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області винести нове рішення згідно з нормами чинного законодавства.

Отже, вимоги позивача щодо скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області є безпідставними та такими, що не піддягають задоволенню, оскільки рішення другого відповідача у справі винесено відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю "Миколаївське виробничо-торгівельне взуттєве підприємство "Нико" (вул. Гмирьова, 12, м. Миколаїв, 54028, ) до Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області (пр. Богоявленський, 55-е, м. Миколаїв, 54018, ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов