Справа № 420/6846/18
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6846/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у приміщенні суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління внутрішніх справ України у Луганській області про визнання бездіяльність Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління внутрішніх справ України у Луганській області протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління внутрішніх справ України у Луганській області про визнання бездіяльність Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління внутрішніх справ України у Луганській області при нарахуванні в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції ОСОБА_1 . в період часу з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року протиправною, визнати накази ГУМВС України у Луганській області №435 від 20.02.2015 року, №850 від 30.02.2015 року, №1136 від 30.04.2015 року, №1323 від 22.05.2015 року, №2269 від 02.09.2015 року, №2716 від 27.10.2015 року, №2797 від 25.11.2015 року, в частині нарахування ОСОБА_1 грошової винагороди за безпосередню участь в АТО неправомірними, зобов`язати Головне управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області провести перерахунок ОСОБА_1 грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в наказах ГУМВС України у Луганській області №435 від 20.02.2015 року, №850 від 30.02.2015 року, №1136 від 30.04.2015 року, №1323 від 22.05.2015 року, №2269 від 02.09.2015 року, №2716 від 27.10.2015 року, №2797 від 25.11.2015 року в розмірах, обчислених в позовній заяві, стягнути кошти з Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області, на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправною бездіяльністю при нарахуванні в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції в період часу з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року на користь ОСОБА_1 в розмірі: 29729,69 (двадцять дев`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень) 69 копійок, з урахуванням усіх необхідних за законом відрахувань, в тому числі ССВ, перерахувавши зазначену суму на рахунок ОСОБА_1 АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , зобов`язати Головне управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області надати ОСОБА_1 оновлену довідку про доходи за період проходження служби в ГУМВС України у Луганській області з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, в тому числі грошової винагороди за безпосередню участь в АТО з урахуванням позовних вимог ОСОБА_1 , та зазначенням з яких сум відраховано єдиний соціальний внесок (ЄСВ) з метою подальшого звернення до Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії.

Ухвалою суду від 29.12.2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 08.02.1996 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 року в Національній поліції. З 27.07.2016 року позивача було звільнено зі служби в Національній поліції за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу). Згідно довідки Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (ЛК) Головного управління МВС України у Луганській області про доходи від 19.11.2018 року, позивачеві було нараховано та сплачено за період з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року усього: 247979,30 грн. Матеріальна допомога склала: 14678,35 грн. Разова премія 1850,00 грн. Одноразова винагорода за безпосередню участь в АТО: 97312,00 грн. Індексація 2917,39 грн. Відповідно до довідки Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (ЛК) Головного управління МВС України у Луганській області про доходи від 14.11.2018 року, ОСОБА_1 було нараховано та сплачено за той же самий період з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року - 247034,46 грн., замість 247979,30 грн. Позивач вважає такі розбіжності у виплаті неправомірними, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Представник відповідача 12.02.2019 року за (вхід.№5089/19) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що виплата винагороди за безпосередню участь в АТО у 2014 році була передбачена постановою КМУ від 4 червня 2014 р. № 158 Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету, у якій зазначено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. На виконання цієї постанови МВС України було розроблено наказ від 23.07.2014 року №719 Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України (зареєстрований в МЮУ 08.08.2014 року № 939/25716). Відповідно до положень цього наказу передбачається виплата військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно- підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою починаючи з 01 травня 2014 року винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах. Відповідно до абзацу першого п. 2 наказу МВС № 719 від 23.07.2014 року, винагорода виплачується за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ. З урахуванням днів фактичної участі позивача в АТО за період часу з 07.07.2014 року по січень 2015 року відповідачем було нараховано та сплачена винагорода за безпосередню участь в АТО на загальну суму - 36928,00 грн., а за період часу з лютого по листопад 2015 року нараховано та сплачена винагорода за безпосередню участь в АТО на загальну суму - 60384,00 грн. Відповідач вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення винагороди за безпосередню участь в АТО за спірний період необгрунтовані та такі, що задоволенню не підлягають, а ГУМВСУ у Луганській області щодо нарахування та сплати позивачеві винагороди за участь в АТО діяло виключно у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормативно- правовими актами.

15.02.2019 року від позивача на адресу суду за вхід.№5652/19 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що 04.06.2014 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» (далі Постанова № 158), яка офіційно оприлюднена в «Урядовому кур`єрі» від 06 червня 2014 року № 101 і набрала чинності 06 червня 2014 року. Згідно п. 2 Постанови №158: за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. Пунктом 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно- технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України» від 23 липня 2014 року № 719, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08 серпня 2014 року за № 939/25716 (далі Наказ № 719) передбачав виплату особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за безпосередню участь в антитерористичних операціях починаючи з 01 травня 2014 року винагороди в розмірі 100% місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. Пункт 2 Наказу №719 передбачає виплату винагороди за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у п. 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів начальників закладів, установ, організацій (начальникам - наказів вищих начальників, начальників органів внутрішніх справ. Позивач у відповіді на відзив вказує, що відповідач помилково нарахував та сплатив йому не в повному обсязі винагороду за безпосередню участь в АТО, а саме, з огляду на копію довідки про доходи від 30.01.2019, в стовбці «Одноразова винагорода за участь в АТО»: з 7 липня 20014 року по лютий 2015, така винагорода взагалі не нараховувалась та не сплачувалась, а з лютого 20015 року відповідачем почато нарахування та сплата заборгованості за участь в АТО, при чому вже за нормами Постанови КМУ № 24, від 31.01.2015 року, хоча на час спірних правовідносин з 01.05.2014 року по 02.02.2015 року діяли норми Постанови КМУ № 158. Позивач вважає, що його винагорода за безпосередню участь в АТО за період з 07.07.2014 року по 02.02.2015 року визначалася в розмірі 100% місячного грошового забезпечення, але не менш 3000 грн. Винагорода за безпосередню участь у АТО повинна бути нарахована та виплачена за весь період залучення позивача до безпосередньої участі у антитерористичній операції в період часу з 03.02.2015 по 06.11.2015 у обсягах обчислених в позовній заяві із врахуванням вказаних нормативно- правових актів.

Стосовно питання про матеріальну допомогу та індексацію в складі грошового забезпечення при нарахуванні винагороди за безпосередню участь в АТО в період з 07.07.2014 року по 02.02.2015 року слід зазначити наступне: Згідно п.3 Наказу МВС України № 499 від 31.12.2007 року (Наказ втратив чинність (згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.10.2016 року №1131), тобто був чинний на час спірних правовідносин, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Згідно ч.І ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин). З аналізу вищенаведених нормативних актів вбачається, що розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (пп.3 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294, пп.30.3 п.30 р.ХХХ Інструкції). Таким чином, грошова допомога на оздоровлення, індексація, та винагорода за участь в антитерористичній операції відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців. Позивач вважає, що вимоги відповідача, викладені в відзиві на позов не обгрунтовані та такі, що не відповідають задоволенню.

В судовому засіданні 07.05.2019 року позивачем були підтримані заявлені позовні вимоги. Представник відповідача був сповіщений належним чином про день, час та місце слухання справи, але в судове засідання не прибув, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому, на підставі положень ч.9 ст.205 КАС України, суд ухвалив рішення, розглянути цю справу в порядку письмового провадження 13.05.2019 року за наявними в справі письмовими доказами та запереченнями.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини:

Позивач - ОСОБА_1 , з 08.02.1996 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 року в Національній поліції. Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області № 482 о/с від 25.07.2016 року позивач з 27.07.2016 року звільнений зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.7 (за власним бажанням), відповідно до Закону України «Про Національну поліцію». Після проходження позивачем військово-лікарської комісії «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області», ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується Висновком медико-соціальної експертної комісії Луганської області, а також позивачу встановлено третю групу інвалідності. Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області №597 о/с від 05.09.2016 року була внесена часткова зміна пункту наказу ГУНП в Луганській області від 25.07.2016 року № 482 о/с, згідно якого, позивача з 27.07.2016 року було звільнено зі служби в Національній поліції за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу).

Позивач з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року, з 07.11.2015 року по 27.07.2016 року брав безпосередню участь в проведенні Антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (Довідка Головного управління Національної поліції в Луганській області № А-5335 від 18.08.2016 року), має статус учасника бойових дій (Посвідчення МВ № 028534 видано 04.06.2015 року).

З лютого 2011 року позивач перебував на посаді начальника Лутугинського РВ ГУМВСУ у Луганській області. З 24.11.2014 року, у зв`язку з реорганізацією (розформування відділу, територія обслуговування якого знаходиться на тимчасово окупованій території), позивач був призначений на посаду начальника відділу координації та організації діяльності блокпостів ГУМВС України в Луганській області (витяг з наказу № 395 о/с від 24.11.2014 року).

Згідно отриманої позивачем довідки Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (ЛК) Головного управління МВС України у Луганській області про доходи від 19.11.2018 року, позивачеві було нараховано та сплачено за період з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року усього: 247979,30 грн. Матеріальна допомога склала: 14678,35 грн. Разова премія 1850,00 грн. Одноразова винагорода за безпосередню участь в АТО: 97312,00 грн. Індексація 2917,39 грн.

Відповідно до отриманої позивачем довідки Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (ЛК) Головного управління МВС України у Луганській області про доходи від 14.11.2018 року, ОСОБА_1 було нараховано та сплачено за той же самий період з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року - 247034,46 грн., замість 247979,30 грн., що у довідці про доходи від 19.11.2018 року. У довідках про доходи позивача встановлені розбіжності та помилки за період часу з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року, а саме: починаючи з листопада 2014 року по 06 листопаду 2015 року не співпадають відсотки премії за Постановою КМУ № 1294. Так премія за листопад 2014 року в довідці про доходи № 979/111/22-2018ЛК - 135%, в 987/111/22-2018ЛК - 112%, в грудні 2014 відповідно - 230% та 560%) і так далі. Відрізняються усі розрахунки та не співпадають загальні суми нарахувань. Проведено розрахунок в довідці позивача про доходи №979/111/22-2018ЛК за серпень 2014 року в стовбці «Усього»: (1280,00+135,00 +495,25+955,13+192,00)+112%* (1280,00+135,00+495,25+955,13+192,00)=3057,38+112%*3057,38=3057,38+3424,27=6481,65 грн. В той же час, в довідці про доходи позивача №987/111/22-2018ЛК за той же самий серпень 2014 року в стовбці «Усього» зазначено: 5818,88 грн. При перерахунку виявлено в останній довідці арифметичну помилку припущену відповідачем при розрахунках.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

04.06.2014 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» (далі Постанова № 158), яка офіційно оприлюднена в «Урядовому кур`єрі» від 06 червня 2014 року № 101 і набрала чинності 06 червня 2014 року. Згідно п. 2 Постанови №158: за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2014 року № 158» від 10 вересня 2014 року № 417 (далі Постанова № 417) внесені зміни до п. 2 Постанови № 158, який доповнено новим абзацом такого змісту: «Виплата винагороди здійснюється також під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузіями, травмами, каліцтвами), отриманими під час участі у зазначених операціях і заходах». Постанова № 417 офіційно оприлюднена в «Урядовому кур`єрі» від 13 вересня 2014 року №168 і набрала чинності 13 вересня 2014 року.

Пунктом 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України» від 23 липня 2014 року № 719, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08 серпня 2014 року за № 939/25716 (далі Наказ № 719), передбачає виплату особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за безпосередню участь в антитерористичних операціях починаючи з 01 травня 2014 року винагороди в розмірі 100% місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Обчислення цієї винагороди здійснювалося з розрахунку місячного грошового забезпечення (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах. П. 2 Наказу № 719 передбачає виплату винагороди за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у п. 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів начальників закладів, установ, організацій (начальникам - наказів вищих начальників, начальників органів внутрішніх справ. Згідно з п. 4 Наказу № 719, він підлягав застосуванню з 01 травня 2014 року.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про внесення змін до наказу МВС України від 23 липня 2014 року № 719» від 18 листопада 2014 року № 1246, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2014 року за № 1531/26308 (далі Наказ № 1246), п. 2 Наказу № 719 доповнений новим абзацом, який передбачав, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, евакуйованим у зв`язку з пораненнями (контузіями, травмами, каліцтвами), отриманими під час участі в зазначених операціях і заходах, виплата винагороди здійснюється також під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Відповідно до п.3 Наказу № 1246, він підлягав застосуванню з 13 вересня 2014 року.

Таким чином, винагорода за безпосередню участь в АТО позивачеві за період з 07.07.2014 року по 02.02.2015 року визначалася в розмірі 100% місячного грошового забезпечення, але не менш 3000 грн.

Згідно з п.3 Наказу МВС України № 499 від 31.12.2007 року, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Так, на підставі довідки про доходи № 979/111/22-2018ЛК від 14.11.2018 року, позивачеві нараховано та сплачено місячного грошового забезпечення, а відповідачем повинно було бути нараховано та сплачено позивачу грошової винагороди за безпосередню участь в АТО: липень 2014 року з 07.07.2014 року - 5333,21 грн.; серпень 2014 року - 6613,18 грн.; вересень 2014 року - 13113,09 грн.; жовтень 2014 року - 6631,45 грн.; листопад 2014 року - 5662,42 грн.; листопад 2014 року - 4007,22 грн.; грудень 2014 року - 8587,02 грн.; січень 2015 року - 8610,16 грн. на загальну суму 58557,75 грн.

Судом встановлено, що з 03.02.2015 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 року №24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», відповідно до п.1 в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційною дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва). Згідно Додатку І до постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 р. №24 розмір винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду складає 100% місячного грошового забезпечення. Тобто, винагорода за безпосередню участь у АТО має бути нарахована та виплачена за весь період залучення позивача до безпосередньої участі у антитерористичній операції в період часу з 03.02.2015 року по 06.11.2015 року у обсягах обчислених із врахуванням вказаних нормативно-правових актів.

З метою виключення часу, де позивач не брав безпосередню участь в АТО, ним було направлено 03.09.2018 року запит на ім`я начальника ГУНП в Луганській області (відправлення Укрпошта №557 від 03.09.2018) про періоди перебування позивачем у відпустках та лікарняних у період часу за останні 24 місяця перед днем звільнення 27.07.2016 року. Відповідач листом №3538/11/19-2018 від 28.09.2018 року за підписом начальника Управління кадрового забезпечення ГУНП в Луганській області Чабан В.О. повідомив позивача, але вищезазначена інформація надана частково щодо запиту, а саме за період часу з 07.11.2015 року по 27.07.2016 року, що не є періодом виникнення спірних правовідносин. Тому, позивач спирається на власну інформацію, що він на лікарняному не перебував, був у відпустках у період часу з 03.02.2015 року по 06.11.2015 року з 20.04.2015 року по 08.09.2015 року та з 25.08.2015 року по 26.09.2015 року. Згідно цього позивач приймав участь в АТО, а саме: квітень 2015 року - 19 діб, травень 2015 року - 23 доби, серпень 2015 року - 24 доби, вересень 2015 року - 4 доби.

Згідно з довідки позивача про доходи № 979/111/22-2018ЛК від 14.11.2018 року, а саме сплаченої позивачеві винагороди, виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та у місяцях, коли позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, менше одного календарного місяця та розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, відповідач повинен був нарахувати та сплатити грошову винагороду за безпосередню участь в АТО позивачеві кошти із розрахунку:лютий 2015 року: 8587,02 грн; березень 2015 року: 8456,92 грн; квітень 2015 року: 8456,92:30(діб в місяці)* 19(діб в АТО) = 5356,05 грн; травень 2015 року :8196,70:31*23=6081,42 грн; червень 2015 року: 8196,70 грн; липень 2015 року: 10078,23 грн; серпень 2015 року: 8349,20:31*24=6463,90 грн; вересень 2015 року: 3841,94:30*4=512,26 грн; жовтень 2015 року: 12292,86 грн; по 06 листопада 2015 року: 2458,58 грн. на загальну суму 68483,94 грн.

З урахуванням зазначених розрахунків та періодів обчислення з 07.07.2014 року по 02.02.2015 року та з 03.02.2015 року по 06.11.2015 року, позивачу повинно було бути нараховано та сплачено грошової винагороди за безпосередню участь в АТО: 58557,75+68483,94=127041,69 грн., але згідно довідки про доходи № 979/111/22-2018ЛК від 14.11.2018 року, відповідачем нараховано та сплачено - 97312,00 грн.

Таким чином, протиправною бездіяльністю відповідача було порушено право позивача на отримання в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції згідно постанови КМ України № 158, постанови КМ України № 417, постанови КМ України № 24, наказу МВС № 719, наказу МВС № 1246, що спричинило недоотримання позивачем: 127041,69 грн. - 97312,00 грн. = 29729,69 грн.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

У цьому контексті слід навести правову позицію Європейського суду з прав людини: справа «Сук проти України» (Заява № 10972/05) від 10 березня 2011 року, де в п. 24 Суд зауважує, що вимога заявника до національного суду ґрунтувалась на чіткому положенні національного законодавства, що було чинним на той час. Виплата забезпечення, що розглядається, здійснювалась з огляду лише на єдину об`єктивну умову - належність до рядового або в начальницького складу органів внутрішніх справ. Оскільки заявник виконав цю умову, він може вважатися таким, що мав обґрунтовані сподівання, якщо не право, отримати виплату, яка розглядається.

Таким чином, позивачем були виконані умови для отримання в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь в проведенні АТО, а саме: належність до рядового або в начальницького складу органів внутрішніх справ, приймав безпосередню участь в проведенні АТО, але не була вона отримана в повному обсязі з вини відповідача, в зв`язку із чим, у суду є підстави для поновлення првав особи, яка звернулась за судових захистом, визнати незаконними накази відносно позивача про визначеня сум, які підлягади йому виплаті, як учаснику АТО, зобов`язання внести в них відповідні зміни, стягнення різниці на користь позивача 29729,69 (двадцять дев`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень) 69 копійок та зобов`язання надати надати ОСОБА_1 оновлену довідку про доходи за період проходження служби в ГУМВС України у Луганській області з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, в тому числі грошової винагороди за безпосередню участь в АТО з урахуванням позовних вимог ОСОБА_1 , та зазначенням з яких сум відраховано єдиний соціальний внесок (ЄСВ) з метою подальшого звернення до Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління внутрішніх справ України у Луганській області про визнання бездіяльність Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління внутрішніх справ України у Луганській області при нарахуванні в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції ОСОБА_1 . в період часу з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року протиправною, визнати накази ГУМВС України у Луганській області №435 від 20.02.2015 року, №850 від 30.02.2015 року, №1136 від 30.04.2015 року, №1323 від 22.05.2015 року, №2269 від 02.09.2015 року, №2716 від 27.10.2015 року, №2797 від 25.11.2015 року, в частині нарахування ОСОБА_1 грошової винагороди за безпосередню участь в АТО неправомірними, зобов`язати Головне управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області провести перерахунок ОСОБА_1 грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в наказах ГУМВС України у Луганській області №435 від 20.02.2015 року, №850 від 30.02.2015 року, №1136 від 30.04.2015 року, №1323 від 22.05.2015 року, №2269 від 02.09.2015 року, №2716 від 27.10.2015 року, №2797 від 25.11.2015 року в розмірах, обчислених в позовній заяві, стягнути кошти з Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області, на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправною бездіяльністю при нарахуванні в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції в період часу з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року на користь ОСОБА_1 в розмірі: 29729,69 (двадцять дев`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень) 69 копійок, з урахуванням усіх необхідних за законом відрахувань, в тому числі ССВ, перерахувавши зазначену суму на рахунок ОСОБА_1 АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , зобов`язати Головне управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області надати ОСОБА_1 оновлену довідку про доходи за період проходження служби в ГУМВС України у Луганській області з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, в тому числі грошової винагороди за безпосередню участь в АТО з урахуванням позовних вимог ОСОБА_1 , та зазначенням з яких сум відраховано єдиний соціальний внесок (ЄСВ) з метою подальшого звернення до Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії, підлягають задоволенню відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139,241-246,263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати бездіяльність Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління внутрішніх справ України у Луганській області при нарахуванні в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції ОСОБА_1 . в період часу з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року протиправною.

3. Визнати накази ГУМВС України у Луганській області №435 від 20.02.2015 року, №850 від 30.02.2015 року, №1136 від 30.04.2015 року, №1323 від 22.05.2015 року, №2269 від 02.09.2015 року, №2716 від 27.10.2015 року, №2797 від 25.11.2015 року, в частині нарахування ОСОБА_1 грошової винагороди за безпосередню участь в АТО неправомірними

4. Зобов`язати Головне управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області провести перерахунок ОСОБА_1 грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в наказах ГУМВС України у Луганській області №435 від 20.02.2015 року, №850 від 30.02.2015 року, №1136 від 30.04.2015 року, №1323 від 22.05.2015 року, №2269 від 02.09.2015 року, №2716 від 27.10.2015 року, №2797 від 25.11.2015 року в розмірах, обчислених в позовній заяві.

5. Стягнути кошти з Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області, на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправною бездіяльністю при нарахуванні в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції в період часу з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року на користь ОСОБА_1 в розмірі: 29729,69 (двадцять дев`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень) 69 копійок, з урахуванням усіх необхідних за законом відрахувань, в тому числі ССВ, перерахувавши зазначену суму на рахунок ОСОБА_1 АТ «Ощадбанк» №4492.

6. Зобов`язати Головне управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області надати ОСОБА_1 оновлену довідку про доходи за період проходження служби в ГУМВС України у Луганській області з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, в тому числі грошової винагороди за безпосередню участь в АТО з урахуванням позовних вимог ОСОБА_1 , та зазначенням з яких сум відраховано єдиний соціальний внесок (ЄСВ) з метою подальшого звернення до Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 291, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Єфіменко К.С.

.