Справа № 214/6529/18
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 травня 2019 року Справа № 214/6529/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сліпець Н.Є.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міжрайонної Саксаганської МСЕК Дніпропетровської області про скасування висновку та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Міжрайонної Саксаганської МСЕК Дніпропетровської області, в якому просить:

- скасувати висновку Міжрайонної Саксаганської МСЕК Дніпропетровської області від 12.06.2018 року відносно ОСОБА_1 , про ненадання групи інвалідності;

- зобов`язати ОСОБА_2 МСЕК визнати ОСОБА_1 інвалідом 3 групи.

03.10.2018 року ухвалою суді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В. матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про скасування висновку експертної комісії передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (а.с. 29-30).

02.11.2018 року ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Барановського Р.А. було відкрито провадження у адміністративній справі №214/6529/18 та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 36).

Згідно розпорядження в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду №216д від 18.02.2019 року призначено повторний автоматизований розподіл заяви, за результатами якого справу розподілено судді Сліпець Н.Є. (а.с. 77-78).

20.02.2019 року ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є. адміністративну справу №214/6529/18 було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 14.03.2019 року (а.с. 79).

14.03.2019 року у зв`язку із наявністю наміру позивача заявити у судовому засіданні клопотання про призначення повторної незалежної медико-соціальної експертизи, а також необхідність заслухати з цього приводу позицію відповідача, ухвалою суду розгляд справи було призначено в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 05.04.2019 року о 11:30 год. (а.с. 87).

05.04.2019 року у зв`язку із неявкою сторін, які були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи належним чином, усною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, було відкладено розгляд справи на 06.05.2019 року о 11:40 год. (а.с. 97).

06.05.2019 року позивач, представник відповідача в судове засіданні не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду через повторну неявку позивача в судове засідання.

За змістом ч. 1 ст. 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно до ч. 2 ст. 131 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Як вже було зазначено та вбачається з матеріалів справи позивач двічі (05.04.2019 року та 06.05.2019 року) в судове засіданні не прибув, про причини не прибуття суд не повідомив.

Крім того, з метою належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, секретарем судового засідання було здійснено виклик на мобільний номер, зазначений у позові, проте зазначений номер не обслуговується.

Вищезазначене розцінено судом, як зловживання процесуальними правами, оскільки у ч. 5 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України, регламентовано обов`язки учасників справи, зокрема, серед іншого, учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, проте позивач, представник позивача даного процесуального обов`язку не виконав.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач не звертався до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Суд зазначає, що будучи ініціатором судового розгляду позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані, при цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи та дотримання процесуальних строків.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що таким чином позивач недобросовісно користується своїми процесуальними правами, що позбавляє суд можливості вирішити спір по суті заявлених вимог.

Положеннями ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі "Гінчо проти Португалії" передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст.6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

У своєму рішенні у справі Калашников проти Росії Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьова проти України зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв розумності строку є саме поведінка заявника. Суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (Європейського суду з прав людини Чірікоста і Віола проти Італії).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

На підставі вищенаведеного, з урахуванням того, що неявка позивача перешкоджає розгляду справи та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку, що сукупність наведених обставин є підставою для застосування наслідків, передбачених вищенаведеними приписами ч. 5 ст. 205, п. 4 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, - залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 240, 241, 243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міжрайонної Саксаганської МСЕК Дніпропетровської області про скасування висновку та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець