Справа № 280/4799/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2019 року

м. Дніпро

справа № 280/4799/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Малиш Н.І.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника відповідача Майстренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2019 р. (суддя Сіпака А.В., повне судове рішення складено 12.02.2019 р.) в справі № 280/4799/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкомунсталь» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжкомунсталь» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA112080/2018/000050/2 від 11.10.2018 р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2018/00513.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2019 р. позов задоволено, визнано протиправними та скасовані прийняті Запорізькою митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2018/000050/2 від 11 жовтня 2018 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2018/00513.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує, що у зв'язку з наявністю розбіжностей у поданих до митного оформлення документах на підтвердження заявленої митної вартості відповідачем витребувано у декларанта документи, які в повному обсязі не надано, що обумовлює правомірність не визнання заявленої декларантом митної вартості. При цьому висновок суду першої інстанції про неможливість покладення в основу визначеної відповідачем митної вартості інформації, отриманої з мережі Інтернет, є неправильним, оскільки такі дії узгоджуються з Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом ДФС України від 11.09.2015 р. № 689. Відповідно, використання вартості транспортного засобу, вказаного в оголошенні щодо продажу транспортного засобу з мережі Інтернет, є цілком обґрунтованим. Апелянт зазначає, що обґрунтування митної вартості пошкодженням сідельного тягача не підтверджено документально, а висновки про якісні та вартісні характеристики товару до митного оформлення не надано.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, про дату час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд визнав можливим здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 вересня 2018 року між позивачем та компанією BAS Trucks B.V. (Нідерланди) укладено контракт № 1106, відповідно до умов якого BAS Trucks B.V. продає, а ТОВ «Запоріжкомунсталь» приймає та оплачує товар б/в сідельний тягач MAN 18,400 (euro5), рік 2010, VIN НОМЕР_1 . Відповідно до пункту 4 контракту ціна на товар, який поставляється, встановлюється в євро. Ціни розуміються на умовах FCA Veghel, The Netherlands згідно з Інкотермс 2010 та включають в себе: вартість товару, вартість експортних документів для вивозу товару на межі ЄС. Валюта контракту Євро. Загальна сума контракту 11325 євро.

Для здійснення митного оформлення товару ТОВ «Запоріжкомунсталь» 10.10.2018 подано митну декларацію №UA112080/2017/024771, відповідно до якої митна вартість товару визначена в розмірі відповідно до ціни контракту за першим (основним) методом визначення митної вартості.

Разом з митною декларацією позивачем до митного оформлення подано: рахунок-фактура (інвойс) від 25.09.2018 № VHI94847; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 09.07.2018 та від 26.03.2010; платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах від 28.09.2018 № 4; довідка від 02.10.2018№ 02/10; контракт від 24.09.2018 № 1106; висновок експертного дослідження від 09.10.2018 № 08/2341/11522; копія митної декларації країни відправлення від 5.09.2018 № 18NLJMHV6LAZRMWD54; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 08.10.2018№ UA.009.49077-18.

Під час здійснення відповідачем митних формальностей щодо документального оформлення імпортованого позивачем товару спрацювала Автоматизована система аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР), а саме АСАУР сформовано профілі ризиків та визначено необхідні митні процедури, а саме: за кодом 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів.

Під час перевірки правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару відповідач дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності, а саме: до митного оформлення подано довідку про транспортні витрати від 02.10.2018 № 02/10, яка видана позивачем, а відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 до митного оформлення повинна надаватись калькуляція транспортних витрат; до митного оформлення надано платіжне доручення від 28.09.2018 № 4, яке не завірене банком; наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного товару на рівні 12400 євро/шт., що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару. За результатами розгляду поданих документів митний орган дійшов висновку про те, що відповідно до даних ресурсу www.mobile.de у органу доходів і зборів наявна інформація щодо вищої вартості подібного товару на рівні 12400 євро/шт., відповідно до методології Розділу 5 наказу ДФС від 11.09.2015 №689.

У зв'язку зі встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, декларанту направлено електронне повідомлення, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати наступні додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

11 жовтня 2018 року надано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості, а саме: платіжне доручення від 28.09.2018 № 4 з печаткою банку; калькуляцію транспортних витрат від 02.10.2018; виписку з бухгалтерської документації; лист продавця б/н від 11.10.2018; цінову інформацію щодо вартості обігрівача; пояснювальну записку імпортера № 10/1018 від 11.10.2018.

Відповідачем здійснено коригування заявленої митної вартості товару з урахуванням інформації, наявної в органі доходів і зборів, та прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 11.10.2018 №UA112080/2018/000050/2 із застосуванням резервного методу та складено картку відмови в митному оформлені №UA 12080/2018/00513 від 11.10.2018.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що митна вартість імпортованого позивачем товару визначена необґрунтовано, що б в свою чергу надавало відповідачу право на коригування митної вартості товару.

Суд вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «Запоріжкомунсталь» 10.10.2018 р. подано до Запорізької митниці ДФС митну декларацію №UA112080/2017/024771 з метою здійснення митного оформлення транспортного засобу - сідельного тягачу MAN 18,400 (euro5), рік 2010, VIN НОМЕР_1 , який був у використанні, придбаного позивачем за контрактом № 1106, укладеним 24.09.2018 р. між ТОВ «Запоріжкомунсталь» та компанією BAS Trucks B.V. (Нідерланди). Відповідно до пункту 4 контракту ціна на товар, який поставляється, встановлюється в євро. Ціни розуміються на умовах FCA Veghel, The Netherlands згідно з Інкотермс 2010 та включають в себе: вартість товару, вартість експортних документів для вивозу товару на межі ЄС; загальна сума контракту - 11325 євро.

Митна вартість товару визначена за ціною контракту за першим (основним) методом визначення митної вартості.

Позивачем для здійснення митного оформлення товару подано наступні документи: рахунок-фактура (інвойс) від 25.09.2018 р. № VHI94847; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 09.07.2018 р. № та від 26.03.2010 р. № ; платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах від 28.09.2018 р. № 4; довідка від 02.10.2018 р. № 02/10; контракт від 24.09.2018 р. № 1106; висновок експертного дослідження від 09.10.2018 р. № 08/2341/11522; копія митної декларації країни відправлення від 05.09.2018 р. № 18NLJMHV6LAZRMWD54; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 08.10.2018 р. № UA.009.49077-18.

Під час здійснення митних формальностей щодо документального оформлення імпортованого позивачем товару АСАУР сформовано профілі ризиків та визначено необхідні митні процедури, а саме: за кодом 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів.

Під час перевірки правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару орган доходів і зборів дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності, а саме: до митного оформлення подано довідку про транспортні витрати від 02.10.2018 р. № 02/10, яка видана позивачем, а відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 599 до митного оформлення повинна надаватись калькуляція транспортних витрат; до митного оформлення надано платіжне доручення від 28.09.2018 р. № 4, яке не завірене банком; наявна інформація відповідно до даних ресурсу www.mobile.de щодо вищої митної вартості подібного товару на рівні 12400 євро/шт., що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару.

У зв'язку зі встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах декларанту направлено електронне повідомлення із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати наступні додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

11.10.2018 р. декларантом надано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості, а саме: платіжне доручення від 28.09.2018 р. № 4 з печаткою банку; калькуляцію транспортних витрат від 02.10.2018 р.; виписку з бухгалтерської документації; лист продавця б/н від 11.10.2018 р.; цінову інформацію щодо вартості обігрівача; пояснювальну записку імпортера № 10/1018 від 11.10.2018 р.

Запорізькою митницею 11.10.2018 р. прийняте рішення про коригування митної вартості №UA112080/2018/000050/2, яким митна вартість визначена за другорядним методом визначення митної вартості (2ґ - резервний метод) на рівні 12400 євро.

11.10.2018 р. Запорізькою митницею видано позивачу картку відмови № UA112080/2018/00513 у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець пов'язані між собою.

Згідно з ч. ч. 8-9 цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

Згідно з ч. 6 цієї статті орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості є встановлення в ході здійснення митного контролю наявності розбіжностей в поданих для митного оформлення документах, які, на думку відповідача, унеможливлюють перевірку числового значення митної вартості імпортованого товару.

Судом встановлено, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару подані документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару Запорізькою митницею встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Стосовно посилання органу доходів і зборів про надання до митного оформлення довідки про транспортні витрати від 02.10.2018 р. № 02/10, яка видана позивачем, а відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 599 до митного оформлення повинна надаватись калькуляція транспортних витрат, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що декларантом на вимогу відповідача 11.10.2018 р. надано калькуляцію транспортних витрат від 02.10.2018 р., тобто вважається, що зазначена розбіжність усунута декларантом до прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості.

Стосовно зазначення відповідачем про надання до митного оформлення платіжного доручення від 28.09.2018 р. № 4, яке не завірене банком, суд вказує на надання декларантом на вимогу відповідача 11.10.2018 р. платіжного доручення від 28.09.2018 р. № 4 з печаткою банку, відповідно, вважається, що зазначена розбіжність усунута декларантом до прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості.

Стосовно наявності інформації відповідно до даних ресурсу www.mobile.de щодо вищої митної вартості подібного товару на рівні 12400 євро/шт., що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, судом вказується на таке.

Судом встановлено, що заявлена в контракті та інвойсі вартість транспортного засобу обумовлена тим, що тягач мав пошкодження кабіни: правого крила кабіни і правого крила бамперу; на задню ось тягача встановлені покришки розміром, який не відповідає належному розміру виключно для транспортування до місця стоянки м. Запоріжжя; наявна тріщина лобового склав зоні водія; в комплектації кабіни відсутній стояночний обігрівач салону.

Використання органом доходів і зборів інформації, отриманої на сайті www.mobile.de, не може бути визнано обґрунтованим, вартість транспортного засобу, зазначена в цій інформації, не може бути покладена в основу прийняття рішення про коригування митної вартості товару, оскільки приведена відповідачем інформація не містить усіх необхіднії відомостей щодо транспортного засобу, зокрема, щодо технічного стану.

При цьому ціна товару чітко підтверджена продавцем у листі від 11.10.2018 р., наданим декларантом на вимогу відповідача як додатковий документ.

Стосовно зауважень відповідача про не надання додатково витребуваних документів в повному обсязі суд вказує, що такі документами не є документами, які підтверджують митну вартість товару у розумінні ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Суд вказує, що не зважаючи на те, що подані позивачем до митного оформлення документи містили певні недоліки в оформленні, проте такі недоліки не перешкоджали органу доходів і зборів перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару, оскільки вказані документи не містили розбіжностей щодо найменування імпортованого товару, його кількості, якості.

Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.

Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів орган доходів і зборів повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані органу доходів і зборів документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов'язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.

Пунктом 2(b) статті VII ГААТ 1947 встановлено, що від "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов'язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Суд вважає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів орган доходів і зборів повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Суд не піддає сумніву право органу доходів і зборів контролювати митну вартість, заявлену декларантом, але такий контроль повинен здійснюватися в межах повноважень, наданих діючим законодавством. При цьому враховується, що статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості. Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.

Суд зазначає, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 11.09.2012 р. (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а також в постанові від 31.03.2015 р. в справі № 21-53а15, відповідно до якого митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

На підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, орган доходів і зборів мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня вартості іншого товару за інформацію мережі Інтернет не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідачем не спростовано контрактну ціну оцінюваного товару, об'єктивну можливість і спроможність визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товару, а також рівень митної вартості товару за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митною кодексу України.

Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу, не спростовані відповідачем.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2019 р. в справі № 280/4799/18 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2019 р. в справі № 280/4799/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжкомунсталь» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 13.05.2019 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.05.2019 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш