Справа № 360/864/19
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року справа №360/864/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року (повний текст складено 29 березня 2019 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/864/19 (суддя І інстанції - Тихонов І.В. ) за позовом ОСОБА_1 до Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі - відповідач), в якому позивач просила суд: - стягнути з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 в сумі 73884,00 гривень з урахуванням належних відрахувань.

В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що позивач проходила службу в Державній кримінально-виконавчій службі України на посаді начальника Рубіжанського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Наказом Відповідача № 136/ОС-18 від 25.06.2018 позивача було звільнено з посади відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку із скороченням штатів) Закону України "Про Національну поліцію", 30 червня 2018 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 по справі № 1240/2197/18 визнано протиправним та скасовано наказ Відповідача № 136/ОС-18 від 25.06.2018 про звільнення позивача 30.06.2018з посади начальника Рубіжанського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, поновлено на вказаній посаді з 01.07.2018.

Листом Відповідача від 03.01.2019 № 22/5.1-45-Рм-19 позивача було повідомлено, що наказом від 02.01.2019 № 1/ОС-19 скасовано наказ Відповідача від 25.06.2018 № 136/ОС-18 в частині звільнення позивача з посади начальника Рубіжанського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції

09 січня 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільнення, а саме за період 01.07.2018 по 02.01.2019.

28.01.2019 було отримано лист-відповідь Відповідача від 23.01.2019 № 22/5.1-534-РМ-19 згідно якого повідомляється, що в рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 року виплата мені середнього заробітку за час вимушеного прогулу не зазначена, тому підстав для такої виплати відповідач не вбачає.

Вважає, що оскільки її звільнення було визнано незаконним, то має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Зазначив, щодо обрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то слід зазначити, що це питання врегульовано Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 925/5 від 28.03.2018 року.

Згідно довідки Відповідача про доходи вих. № 128 від 25.07.2018 року, грошове забезпечення за повний календарний місяць служби, що передував незаконному звільненню дорівнює 12314,00 гривень. Періодом вимушеного прогулу є з 01.07.2018 року (день звільнення) по 02.01.2019 року (день видання наказу про поновлення на посаді), тобто повних шість місяців (липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень), тому вважає що середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу дорівнює 73884,00 гривень (12314,00 грн. X 6 місяців), який підлягає стягненню на її користь.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року по справі № 360/864/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.07.2018 по 02.01.2019 у сумі 58668,13грн. Допущено до негайного виконання рішення суду щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивачем на рішенням суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив оскаржене рішення суду змінити в частині визначення суми стягнення, а саме замість 58668,13грн. зазначити 73884,00 грн.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом помилково для розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу взято грошове забезпечення за червень місяць 2018 року, саме за місяць у якому вона була звільнена. На думку позивача, слід було брати грошове забезпечення за травень місяць 2018 року у розмірі 12314,00 грн., який передував незаконному звільненню. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 12314,00 ж6 місяців =73884,00 грн.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного висновку.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 по справі № 1240/2197/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна установа "Центр пробації" про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 136/ОС-18 від 25.06.2018 про звільнення ОСОБА_1 30.06.2018 з посади начальника Рубіжанського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Рубіжанського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з 01.07.2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю (а. с. 9-15).

Враховуючи, що 30.06.2018 був днем звільнення позивача, за який нараховане та виплачене грошове забезпечення, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 01.07.2018 по дату видання наказу про поновлення на службі ОСОБА_1 на посаді - 02.01.2019 № 1/ОС -19 (а. с. 23).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив наступне.

Порядок виплати грошового забезпечення передбачає виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 377/31829 (далі Порядок № 925/5).

Зазначені правові норми є нормами спеціального законодавства і підлягають до застосування при визначенні структури, порядку та умов грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Верховний суд у справі № 814/2563/16 (К/9901/2705/17) зазначив, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному. При цьому загальні норми можуть застосовуватися субсидіарно, тобто, в тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю.

Можливість субсидіарного застосування загальних правових норм до відносин публічної служби, як правило, закріплена у спеціальному законі, що регулює такий вид публічної служби. Подібна законодавча техніка спрямована на усунення прогалин у правовому регулюванні.

Судом першої інстанції при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу було узято грошове забезпечення позивача за червень (30дн.) 2018 рік як повний календарний місяць служби, що передував звільненню - 9674,00 грн. (а. с. 51-52).

За таких обставин, з відповідача на користь позивача стягнуто, за період з 01.07.2018 по 02.01.2019 у сумі 58668,13грн.

З зазначеним висновком суду частково не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 925/5, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до пункту 29 вищезазначеного Порядку № 925/5, встановлено, що особам рядового і начальницького складу, поновленим на службі або попередній посаді за рішенням суду у зв'язку з незаконним звільненням або переміщенням на іншу посаду, за час вимушеного прогулу виплата здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, яке особа рядового чи начальницького складу отримувала на момент незаконного звільнення (за повний календарний місяць служби, що передував незаконному звільненню), або різниці в ньому за час перебування на нижчеоплачуваній посаді.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 по справі № 1240/2197/18, яке набрало законної сили, встановлено, що наказом Північно - Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 136/ОС-18 від 25.06.2018 про звільнення ОСОБА_1 30.06.2018 з посади начальника Рубіжанського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Отже, рішенням суду встановлено, що позивач звільнена з посади саме у червні 2018 року, а тому повним календарним місяцем служби, що передував незаконному звільненню, слід вважати саме травень 2018 року.

Як вбачається з довідки від 12.03.2019 № 22/4.2/1-64-19 про доходи, виданої ОСОБА_1 відповідачем її грошове забезпечення за травень 2018 року як повний календарний місяць служби, що передував звільненню становить - 12314,00 грн. (а. с. 51-52).

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 01.07.2018 по 02.01.2019 складає 74678,46 грн. (липень 2018 рік: 12314 : 31 х 31 = 12314,00 грн.; серпень 2018 рік: 12314 : 31 х 31 = 12314,00 грн.; вересень 2018 рік: 12314 : 30 х 30 = 12314,00 грн.; жовтень 2018 рік: 12314 : 31 х 31 = 12314,00 грн.; листопад 2018 рік: 12314 : 30 х 30 = 12314,00 грн; грудень 2018 рік: 12314 : 31 х 31 = 12314,00 грн; січень 2019 рік: 12314 : 31 х 2 = 794,46 грн.)

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити. У абзаці першому резолютивної частини рішення виключити слово «частково», у абзаці другому резолютивної частини рішення цифри « 58668,13 (п'ятдесят вісім тисяч шістсот шістдесят вісім грн.. 13 коп.)» замінити цифрами « 74678,46 грн ( сімдесят чотири тисячі шістсот сімдесят вісім грн.. 46 коп.) .

Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі № 360/864/19 задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року у справі № 360/864/19 змінити.

У абзаці першому резолютивної частини рішення виключити слово «частково».

У абзаці другому резолютивної частини рішення цифри « 58668,13 (п'ятдесят вісім тисяч шістсот шістдесят вісім грн.. 13 коп.)» замінити цифрами « 74678,46 грн ( сімдесят чотири тисячі шістсот сімдесят вісім грн.. 46 коп.) .

В іншій частині рішення залишити без змін.

Повне судове рішення складено 07 травня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.В Сіваченко