Справа № 817/91/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року№ 857/1359/18
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому в м.Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року у справі №817/91/18 (суддя Махаринець Д.Є. м.Рівне) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУПФ, ПФУ відповідно), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та Військової частини НОМЕР_1 (далі Військова частина) в якому просив:

зобов`язати Військову частину, ІНФОРМАЦІЯ_4 скласти, оформити та подати до РОВК довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із врахуванням в довідці виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалася на підставі постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 №889 (далі Постанова №889) та «Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України» затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 (у редакції наказу Міністерства оборони України 05.12.2010 №825; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.09.2012 за №1540/21852; далі - Інструкція) за останні 24 місяці, які передують даті звільнення позивача зі Збройних Сил України (далі ЗСУ);

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та подати до ГУПФ довідки надані Військовою частиною та ЛОВК про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії із врахуванням виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалася на підставі Постанови №889 та Інструкції за останні 24 місяці, які передують даті звільнення позивача зі ЗСУ;

зобов`язати ГУПФ на підставі довідок отриманих від РОВК перерахувати пенсію ОСОБА_1 з дати її первісного призначення 21.10.2014;

зобов`язати ГУПФ сплатити на користь позивача різницю між розміром нарахованої пенсії з 21.10.2014 та перерахованою пенсією з врахуванням виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачується на підставі Постанови №889 та Інструкції за останні 24 місяці, які передують даті звільнення позивача зі ЗСУ до дня перерахунку пенсії.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року позов задоволено частково. Зобов`язано Військову частину скласти, оформити та подати до РОВК довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії із врахуванням в довідці виплаченої йому щомісячної додаткової грошової винагороди. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 скласти, оформити та подати до РОВК довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії із врахуванням в довідці виплаченої йому щомісячної додаткової грошової винагороди. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти, оформити та подати до ГУПФ довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії із врахуванням в довідці виплаченої йому щомісячної додаткової грошової винагороди за останні 24 місяці, які передують даті звільнення. Зобов`язано ГУПФ здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням виплаченої йому щомісячної додаткової грошової винагороди з липня 2017 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржила Військова частина, яка із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги посилаючись на положення постанови КМУ «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 №1294 (далі Постанова №1294) вказує, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Додатком 25 до Постанови №1294 визначено додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців. Щомісячна додаткова грошова винагорода до зазначеного додатку не включена. Зазначає, що вказана виплата має тимчасовий характер, не є щомісячною, і її розмір не є фіксованим, тому вона не може бути включена до грошового забезпечення під час призначення пенсії військовослужбовцям.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що при визначенні розміру пенсії за вислугу років відповідачами у справі не в повній мірі було дотримано норми діючого законодавства, які полягали у не включенні до складу грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, яку отримував позивач у період служби, що в свою чергу, призвело до неправильного розрахунку розміру пенсії, яка підлягає до виплати.

В іншій частині щодо відмови позовних вимог про зобов`язання ГУПФ сплатити на користь позивача різницю між розміром нарахованої пенсії та перерахованої пенсії з врахуванням виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди, цей суд вказав, що такі є передчасними, оскільки різниця виникає при невиплаті нарахованої пенсії, а така, наразі, ще не нарахована.

Такі висновки суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, є не зовсім вірними та зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом апеляційної інстанції, з урахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач починаючи з 21.10.2014 перебуває на обліку в ГУПФ та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення, що призначена на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - №2262-XII; а.с.17-18).

Пенсія ОСОБА_1 призначалась на підставі грошового атестата від 20.10.2014 серії ЗУ №071917, довідок ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі ВОВК) ЛОВК, Військової частини про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії від 20.10.2014, 30.10.2014 №№206, 065 відповідно (а.с.22-23).

Із грошового атестата видно, що станом на час звільнення позивача з військової служби розмір його грошового забезпечення включав щомісячну додаткову грошову винагороду, яка становила 60 відсотків місячного грошового забезпечення (а.с.18).

Однак у перелічених вище довідках до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії не було включено щомісячної додаткової грошової винагороди.

У зв`язку із виявленими обставинами ОСОБА_1 звертався до ВОВК, ЛОВК, Військової частини із відповідними запитами про надання інформації щодо отриманої ним під час служби щомісячної додаткової грошової винагороди.

У відповідь на такі запити ВОВК повідомлено позивача, що в період з 01.10.-31.12.2012 щомісячна додаткова грошова винагорода йому не нараховувалась та не виплачувалась; ЛОВК надав ОСОБА_1 довідку про доходи від 14.11.2017 №10318 згідно якої останньому протягом квітня-листопада 2013 року виплачувалась щомісячна грошова винагорода на яку нараховувався єдиний соціальний внесок; Військова частина надала довідку про доходи від 17.11.2017 №501/933, у якій наведено загальні суми грошового забезпечення та інших нарахувань за період з січня по жовтень 2014 року (а.с.24-26).

Зважаючи на відсутність у позивача на час призначення йому пенсії, належних відомостей про виплату щомісячного додаткового грошового забезпечення, що позбавило останнього можливості звернутися до ГУПФ про перерахунок пенсії, а також на бездіяльність ЛОВК та Військової частини щодо не подання до РОВК довідок про додаткові види грошового забезпечення з включенням до них щомісячної додаткової грошової винагороди, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) встановлено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому КМУ.

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 №393 (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 лютого 2019 року №11-806апп18.

Крім того, як видно з облікової картки ОСОБА_1 , що надана Військовою частиною, в якій наведено відомості про отримуване позивачем щомісячне грошове забезпечення, до складу якого входила щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 40%, то така йому протягом 2014 року виплачувалась щоквартально, а тому відповідно до наведеного вище не може бути врахована до складу грошового забезпечення при обчисленні чи перерахунку пенсії.

Необхідно звернути увагу на те, що позивачем у позовній заяві заявлено вимоги про зобов`язання Військової частини, ЛОВК скласти, оформити та подати до РОВК довідку про додаткові види грошового забезпечення, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 подати до ГУПФ документи про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та зобов`язати пенсійний орган на підставі такої довідки здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за вислугу років.

Водночас, відповідно до постанови ПФУ від 30.01.2007 №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Порядок №3-1) пенсія призначається на підставі заяви про призначення пенсії особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із цим Законом, яка подається цими особами до головних управлінь ПФУ в АРК, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Державної податкової служби України.

Пунктом 7 даного Порядку №3-1 визначено, що для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії; грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону №2262-ХІІ; довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), довідка ВАТ «Ощадбанк» або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ «Ощадбанк»; копія паспорта.

Потрібно зазначити, що Військовою частиною сформовано грошовий атестат із зазначенням виплачених ОСОБА_1 видів грошового забезпечення: оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, обчисленням вислуги років та в пункті 4 грошового атестата зазначено про отримувані позивачем щомісячні додаткові види грошового забезпечення, в тому числі про отримання щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% (підпункт 4.4), та довідки №№206, 065 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, які в розумінні пункту 7 Порядку №3-1 є документами, що подаються для призначення пенсії та містять необхідну інформацію про основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
Таким чином, позовні вимоги позивача, звернені до Військової частини, ЛОВК про подання нових документів є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Як наслідок, позовні вимоги про зобов`язання РОВК подати до ГУПФ надані Військовою частиною та ЛОВК документи про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії також є безпідставними.

Крім того, за пунктом 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Наведене не позбавляє можливості позивача за наявності документів, що дають право на підвищення пенсії, в тому числі із довідкою в якій наведено інформацію про виплачену щомісячну грошову винагороду з якої було сплачено страховий внесок, за умови якщо такий внесок утримувався щомісяця з моменту виплати грошової винагороди, та за умови зазначення у довідці переліку первинних документів на підставі, яких було нараховано відповідну виплату, і враховуючи відомості про виплату щомісячної грошової винагороди у грошовому атестаті, звернутися до ГУПФ із вимогою про перерахунок призначеної пенсії.

Відтак, позовні вимоги в частині зобов`язання ГУПФ на підставі наданих нових документів здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, як похідні вимоги від звернених позивачем до Військової частини, ЛОВК та ІНФОРМАЦІЯ_3 , є передчасними.

За змістом частин першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З огляду на викладене, враховуючи невірно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права при зверненні до суду з розглядуваним позовом, апеляційний суд, зважаючи на вище наведене вважає, що такий не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених вище правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення) та порушення норм процесуального права, що призвело до безпідставного задоволення позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 10 травня 2019 року.