Справа № 520/3310/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2019 р. № 520/3310/19
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати дії відповідача - Харківського прикордонного загону щодо невірного нарахування та виплати грошової компенсації замість належного до видачі речового майна позивачу - ОСОБА_1 протиправними;

- зобов`язати відповідача - Харківський прикордонний загін правильно нарахувати та виплатити позивачу - ОСОБА_1 різницю між виплаченою сумою та належною (перерахованою) сумою для виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно, що належить до видачі ОСОБА_1 , виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня поточного року, як того вимагає п. 1 розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.01.2018 року №30 Про доведення вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився, а саме відповідно до вартості предметів речового майна - додатку № 1, пункту б.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом та наказом начальника Інформаційного центру «Харків» з ним припинено контракт, звільнено в запас Збройних Сил України, виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. При виключенні зі списків особового складу 05.10.2018 р. його не розрахували за всіма видами забезпечення, у зв`язку з чим 06.11.2018 р. позивачем було подано позовну заяву про визнання бездіяльності Харківського прикордонного загону протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 р. по справі №520/9792/18 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації замість належного до видачі речового майна протиправною та зобов`язано виплатити позивачу грошову компенсацію за не отримане речове майно, що належить до видачі, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня поточного року, відповідно до довідки про вартість речового майна, що належить до видачі №134 від 03.10.2018р.

Відповідачем було перераховано на рахунок позивача суму, вказану в довідці №134 від 03.10.2018 р., проте, позивач не погоджується з вказаною сумою, оскільки, після проведеного позивачем самостійного розрахунку сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна становить 71860,81 грн., в той час, як розрахована відповідачем складає 43512,51 грн. У зв`язку з чим позивач вважає що різниця недоплачених грошей складає 28348,30 грн., а дії відповідача щодо невірного нарахування та виплати грошової компенсації замість належного до видачі речового майна є протиправними, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.04.2019 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву та доповнення до відзиву на позов, згідно яких він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що при визначенні суми, що підлягає до виплати важливо звертати увагу на момент коли у військовослужбовця виникає право на отримання відповідного речового майна та ціна на дане майно в момент виникнення права відповідно до вищевказаного розрахунку, що затверджений наказом Адміністрації Держаної прикордонної служби України від 11.02.2017 року №33 та Розпорядженням Адміністрації Держаної прикордонної служби України №30 від 06.01.2018 р. Таким чином, на підставі здійснення відповідних розрахунків позивачу була нарахована сума в розмірі 43512,51 грн. Перелік та вартість майна, згідно яких здійснювалися розрахунки відображені в довідці №134. Крім того, зазначає, що з переліком майна позивач повністю погоджується та довідку №134 від 03.10.2018р., згідно якої сума належної до видачі грошової компенсації складає 43512,51 грн., не оскаржено, а отже, остання є чинною.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Інформаційному центрі Харків Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України у військовій частині 1470Р, та, відповідно до наказу Голови Державної прикордонної служби від 27.09.2018 р. №13т-ос полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас та виключено зі всіх видів забезпечення з 05.10.2018 року, що не заперечується сторонами по справі, а отже, відповідно до положень ч. 1 ст.78 КАСУ, не підлягає доказуванню, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 05.10.2018 року надав рапорт на ім`я в.о. начальника Інформаційного центру «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби, в якому просив клопотати перед начальником Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління про надання вказівки відповідним посадовим особам для своєчасного та повного розрахунку за всіма видами забезпечення, в тому числі і грошової компенсації замість належного до видачі речового майна за цінами на 1 січня поточного року.

Листом від 19.10.2018 р. №723/11585 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив позивача, що при звільненні полковника ОСОБА_1 була нарахована грошова компенсація замість належного до видачі речового майна за період проходження служби та становить 43512,51 грн.

Згідно довідки про вартість речового майна, що належить до видачі полковнику ОСОБА_1 №134 від 03.10.2018 р., складеної Харківським прикордонним загоном Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, сума належної до видачі грошової компенсації складає 43512,51 грн. (а.с.17).

У зв`язку із невиплатою грошової компенсації за не отримане речове майно позивач звернувся до суду та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 р. по справі №520/9792/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації замість належного до видачі речового майна протиправною. Зобов`язано Харківський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно, що належить до видачі позивачу, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня поточного року, відповідно до довідки про вартість речового майна, що належить до видачі №134 від 03.10.2018 р. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Наказом відповідача від 21.01.2019 р. № 27-ос було наказано виплатити позивачу грошову компенсацію замість належного до видачі речового майна відповідно до довідки про вартість речового майна, що належить до видачі №134 від 03.10.2018 р. в сумі 43512,51 грн.

Вказана виплата була здійснена відповідачем, що підтверджується випискою банку «Ощадбанк» від 29.01.2019 про зарахування компенсації в сумі 42859,82 грн. з відрахуванням коштів на переказ та про що зазначається позивачем в позові. (а.с.19).

Таким чином, позивач щодо отримання суми у розмірі 42859,82 грн. з відрахуванням коштів на переказ в розмірі 652,69 грн. не заперечує, проте зазначає про незгоду з такою сумою, оскільки вважає, що відповідна вартість кожного предмету майна повинна бути вирахувана виходячи з закупівельної вартості речового майна, розрахованої Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня поточного року.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Порядок продовольчого та речового забезпечення військовослужбовців, а також грошової компенсації вартості за неотримані продукти харчування та речове майно визначаються відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (статті 2 цього Закону).

Згідно з статтею 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Кабінет Міністрів України, постановою від 16 березня 2016 року № 178, затвердив Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі Порядок № 178).

Пунктами 2, 3 Порядку № 178 визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзвязку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Як встановлено судом з довідки про вартість речового майна, що належить до видачі №134 від 03.10.2018 р., складеної Харківським прикордонним загоном Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, вартість речового майна, що належить до видачі полковнику ОСОБА_1 складає 43512,51 грн.

Аналізуючи вищезазначені приписи чинного законодавства, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 мав право на грошову компенсацію вартості речового майна, яку він не отримав в період проходження військової служби та, як встановлено під час судового розгляду справи судом, вказане право було реалізовано відповідачем.

Як зазначалось вище, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 р. по справі №520/9792/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації замість належного до видачі речового майна протиправною. Зобов`язано Харківський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно, що належить до видачі позивачу, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня поточного року, відповідно до довідки про вартість речового майна, що належить до видачі №134 від 03.10.2018 р. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що рішення не набрало законної сили та вказану справу 15.02.2019 року направлено до Другого апеляційного адміністративного суду для розгляду апеляційної скарги Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення ХОАС від 11.01.19.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично вирішено судом та право позивача на нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно вже відновлено за наслідками вирішення спору у справі №520/9792/18, про що ухвалено рішення.

У свою чергу, суд зазначає, що позивачем не було оскаржено довідку №134 від 03.10.2018 р., складену Харківським прикордонним загоном Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, згідно якої, сума належної до видачі грошової компенсації складає 43512,51 грн. Отже, така є чинною.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до приписів Порядку № 178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі є підставою для виплати грошової компенсації. Інших довідок про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 не складалось, у зв`язку з чим підстави для виплати інших сум, крім зазначених в довідці №134 від 03.10.2018 р., відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку позивач оскаржує дії щодо невірного нарахування та виплати грошової компенсації замість належного до видачі речового майна, яким вже була надана оцінка судом при вирішенні справи №520/9792/18, право на грошову компенсацію замість неотриманого речового майна було у повному обсязі реалізовано відповідачем шляхом видання наказу від 21.01.2019 р. № 27-ос про виплату позивачу грошової компенсації замість належного до видачі речового майна відповідно до довідки про вартість речового майна, що належить до видачі №134 від 03.10.2018 р., яка на час розгляду даної справи є чинною, та перерахування коштів на рахунок позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо здійснення позивачем самостійного розрахунку суми грошової компенсації замість належного до видачі речового майна та визначення недоплаченої частини в сумі 28348,30 грн., суд зазначає, що в рамках даної справи позивач не має повноважень з самостійного визначення суми грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за наявності чинної довідки про розмір такої компенсації, а тому наданий ним розрахунок не відповідає критерію належності та допустимості доказів, натомість, такими повноваженнями наділений відповідач, як суб`єкт владних повноважень, які він реалізував при складанні довідки №134 від 03.10.2018 р. та розрахунку розміру грошової компенсації замість належного до видачі речового майна, що становить 43512,51 грн.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Питання про розподіл судових витрат у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору не вирішується.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (вул. Клочківська, буд. 228, а/с 11122, м. Харків, 61072, код 14321742) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин