Справа № 400/558/19
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2019 р. № 400/558/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:АДРЕСА_2
про:визнання протиправною бездіяльності; зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (надалі відповідач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі відповідач або Комісаріат) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання на заяву від 28.01.2019, відповідно до Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян», копії довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії позивачу з 22.09.2018;

зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 28.01.2019 про надання йому, відповідно до Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян», копії довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії позивачу з 22.09.2018;

зобов`язання відповідача надати позивачу, згідно з заявою від 28.01.2019, відповідно до Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян», копію довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії позивачу з 22.09.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач, в порушення вимог Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (надалі Закон № 393), не надав йому копії документів, вказаних у заяві від 28.01.2019.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (ар. с. 21-26), у якому відсутні заперечення по суті позовних вимог позивача, пов`язаних з не розглядом його заяви від 28.01.2019. Відзив відповідача ґрунтується на нормах Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі Закон № 2262).

В матеріалах справи наявна відповідь на відзив від 15.04.2019. Оскільки, відповідно до частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив, суд відповідь на відзив до уваги не взяв.

Дослідивши письмові докази, суд

В С Т А Н О В И В:
Позивач 28.01.2019 звернувся до Комісаріату з заявою (ар. с. 8-9), в якій просив «…провести перерахунок розміру грошового забезпечення для призначення пенсії з 22.09.2018…..». До заяви позивач додав копію Витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення від 27.09.2018 № 350/174/308/899/ПС, який був виданий Військовою частиною НОМЕР_1 . У цій же заяві позивач просив відповідача, відповідно до статтей 4, 5, 11 Закону України від 02.10.1992 № 2657-ХІІ «Про інформацію», надіслати на адресу позивача копію довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії з 22.09.2018.

У відповіді на заяву позивача від 28.01.2019 (ар. с. 11), Комісаріат зазначив, що підставою для проведення перерахунку пенсії, відповідно до пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (надалі Порядок № 3-1), є документи, в тому числі і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, що видаються фінансовим органом, який здійснював нарахування грошового забезпечення даному військовослужбовцю.

Виходячи з цього, підставою для незадоволення заяви в частині проведення перерахунку відповідач вказав подання позивачем довідки, яка не відповідає формі додатку до листа Департаменту фінансів Міністерства України від 28.03.2018 № 248/3/6/855.

Заяву позивача в частині надання йому копії довідки відповідач не задовольнив.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до статтей 1, 3 Закону № 393, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Згідно із статтею 15 Закону № 393, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Суд встановив, що, в порушення статей 1, 7, 15, 19 Закону № 393, відповідач не відреагував на заяву позивача від 28.01.2019 в частині надання копії довідки, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання надання довідки (згідно з абзацом першим частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд).

В той же час, вимога про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 28.01.2019 про надання йому, відповідно до Закону № 393, копії довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії, задоволенню не підлягає, оскільки не є ефективним способом захисту прав позивача.

Відповідно до частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених зокрема пунктом 1 частини першої статті 263 цього Кодексу (оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію), виконуються негайно.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 77, 241-243, 246, 250, 255, 263, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що була допущена під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.01.2019 в частині надання копії довідки про розмір грошового забезпечення.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути по суті заяву позивача від 28.01.2019 в частині надання копії довідки про розмір грошового забезпечення.

4. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
5. Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна