Справа № 823/2316/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року справа № 823/2316/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасувати рішення,

встановив:

13 червня 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 07.06.2018 №24/23-00-13-03 про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 07.06.2018.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем з порушенням законодавства України.

Ухвалою суду від 18.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження і постановлено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.07.2018 провадження у справі зупинено до набрання чинності рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №823/2250/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвалою суду від 08.04.2019 провадження у справі поновлено.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, судом встановлено таке.

Наказом Головного управління ДФС у Черкаській області від 06.06.2018 № 1026 призначено проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо дотримання роботодавцем законодавства при укладенні трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, за місцем фактичного здійснення діяльності, а саме: автозаправочна станція, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 станція, що знаходиться за адресою: м. Золотоноша, вул. Семенівська , 82 / А за період діяльності з 01.01.2015 по 15.06.2018. Фактичну перевірку доручено провести у період з 06.06.2018 по 15.06.2018.

На підставі пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 та пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України та наказу Головного управління від 06.06.2018 № 1026 відповідачем виписані направлення на перевірку від 06.06.2018 № 953/23-00-13-0124 та № 954/23-00-13-0124. В даних направленнях вказано, що мета перевірки: з питань дотримання порядку регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявність ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період діяльності з 01.01.2015 по 15.06.2018.

Копії наказу від 06.06.2018 № 1026 та направлень від 06.06.2018 № 953/23-00-13-0124, № 954/23-00-13-0124 вручено представникові позивача ОСОБА_2 06.06.2018 о 12 год. 40 хв., однак фактична перевірки проведена не була у зв`язку з недопуском до перевірки.

07.06.2018 начальником ГУ ДФС у Черкаській області прийнято рішення №24/23-00-13-03 про застосування адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин - платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пунктом 94.6 статті 94 Податкового кодексу України, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження. Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Суд зазначає, що позивач не погоджуючись з наказом Головного управління ДФС у Черкаській області від 06.06.2018 № 1026 «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .» позивач звернувся до суду з позов про його оскарження.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 у справі № 823/2250/18 позов задоволено повністю, а саме визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Черкаській області від 06.06.2018 № 1026 "Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .", яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019. Таким чином рішення Черкаського окружного адміністративного суду набрало законної сили 29.01.2019.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином є рішення суду, яке набрало законної сили та яким встановлено протиправність наказу від 20.10.2017 № 11289 1026 "Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .".

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Оскільки рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 у справі № 823/2250/18 позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено повністю, а саме визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Черкаській області від 06.06.2018 № 1026 "Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .", то суд вважає за необхідне зазначити, що рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 07.06.2018 №24/23-00-13-03 про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 07.06.2018 підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд вбачає за необхідне зазначити, що з даного спірного питання аналогічну правову позицію було викладено у постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 у справі №21-425а14, відповідно до якої, невиконання контролюючим органом вимог закону щодо порядку призначення та проведення перевірок призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Крім того, така ж позиція підтверджується судовою практикою Верховного Суду у рішеннях від : 22.03.2018 у справі №815/2544/15, 20.03.2018 у справі №810/1438/17, 20.03.2018 у справі №2а-5529/11/2070, 06.03.2018 у справі №805/2307/17-а, 27.02.2018 у справі №820/19845/14.

Згідно вимог ч.5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку про те, що, оскільки наказ податкового органу про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 визнано протиправним та скасовано, то відповідно і рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 07.06.2018 №24/23-00-13-03 про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 07.06.2018, прийняте за результатами такої перевірки, є таким, що не ґрунтується на нормах закону, а тому воно підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності позовні вимог підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.71 цього КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи спір, суд, керуючись ч. 3 статті 2 КАСУ, зобов`язаний перевірити рішення суб`єктів владних повноважень, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1762,00 грн підлягає стягненню на користь позивача з ГУ ДФС у Черкаській області за рахунок бюджетних асигнувань цього суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 07.06.2018 №24/23-00-13-03 про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 07.06.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Черкаській області (м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 КАС України шляхом подання до суду першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням п.п.15.5. п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 13.05.2019.

Суддя В.П. Тимошенко