Справа № 0940/2323/18
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3337/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б, Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Чопко Ю.Т.

представника відповідача - Довган О.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року (головуючий суддя: Чуприна О.В., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 за № Ф-15041-52, -

встановив:

ОСОБА_1 03.12.2018 (через поштове відділення зв`язку) звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 № Ф-15041-52.

Обґрунтовує позов тим, що відповідач в порушення вимог статей 4, 7, 9, 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», 08.11.2018 сформував і скерував позивачу протиправну вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-15041-52 на загальну суму 15 819 грн 54 коп. Вказує, що в період з 01.03.2012 по 27.03.2014 був самозайнятою особою, здійснюючи індивідуально адвокатську діяльність. Однак, 27.03.2014 позивачем змінено організаційну форму здійснення адвокатської діяльності з індивідуальної діяльності на діяльність у адвокатському об`єднанні, про що було занесені відповідні відомості до Єдиного реєстру адвокатів України. З цього часу ОСОБА_1 не змінював організаційну форму здійснення адвокатської діяльності. Позивач зазначає, що він не є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розумінні п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», так як з 27.03.2014 не здійснює незалежну професійну адвокатську діяльність індивідуально, та відповідно не отримує дохід від такої діяльності.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - Довган О.В. у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Довган О.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення Івано-Франківської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів від 27.02.2012 № 27 ОСОБА_1 видано свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю № 844.

Згідно довідки № 141/10/20-015 від 01.03.2012, ОСОБА_1 взятий на облік платників податків Коломийською об`єднаною ДПІ Головного управління ДФС в області.

З 02.03.2012 позивач, відповідно до повідомлення № 3187/04 від 06.03.2012, взятий на облік платника єдиного внеску Управлінням Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області.

Відповідно до відомостей з витягів Єдиного реєстру адвокатів України від 23.07.2014, 23.05.2016 і 30.05.2018 організаційною формою адвокатської діяльності Хруленко М.В. є Адвокатське об`єднання «Скіф».

Згідно копій протоколу № 1 установчих зборів Адвокатського об`єднання «Скіф» від 30.04.2014 і Статуту Адвокатського об`єднання «Скіф» в редакції від 08.05.2014, позивач є одним з п`яти учасник-партнерів цього об`єднання.

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 отримав вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) №Ф-15041-52 від 08.11.2018 на загальну суму 15819 грн 54 коп.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки позивач здійснює незалежну професійну діяльність, зокрема, адвокатську у формі адвокатського об`єднання та за наслідками цієї діяльності отримує прибуток, у формі дивідендів, а тому є платником єдиного соціального внеску.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VІ (далі-Закон № 5076-VІ), адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VІ, адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частиною 3 ст. 4 Закону № 5076-VІ передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до ст. 13 Закону № 5076-VІ, адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Приписами ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 15 Закону № 5076-VІ передбачено, що адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту.

Державна реєстрація адвокатського об`єднання здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Адвокатське об`єднання має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням.

Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку передбачено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 за № 2464-VІ (далі-Закон № 2464-VІ).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VІ, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі по тексту також - єдиний внесок) визначено як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VІ передбачено, що платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно системного аналізу вище наведених норм, платниками єдиного внеску є особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, в тому числі адвокатську діяльність.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, оскільки в Законі № 2464-VІ передбачено, що платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зокрема, і адвокатську, то незалежно від форми здійснення такої діяльності, індивідуальної чи у формі адвокатського об`єднання, це не позбавляє обов`язку сплати єдиного внеску такими особами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач є одним з п`яти учасник-партнерів Адвокатського об`єднання «Скіф».

Згідно протоколів ради Адвокатського об`єднання «Скіф» від 08.11.2016 № 1/80-11/16, 07.04.2017 № 1/07-04/17, 16.07.2018 № 1/16-07/18 останнє розподіляло прибуток отриманий за наслідками діяльності адвокатського об`єднання у 2015-2017 роках у вигляді дивідендів, які, серед інших, отримував і ОСОБА_1 (а. с. 39-41).

Відповідно до п.п. 14.1.49 п. 1 ст. 14 Податкового кодексу України, дивіденди - платіж, що здійснюється юридичною особою, у тому числі емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв`язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку. Для цілей оподаткування до дивідендів прирівнюється також платіж у грошовій формі, що здійснюється юридичною особою на користь її засновника та/або учасника (учасників) у зв`язку з розподілом чистого прибутку (його частини).

Таким чином, оскільки позивач отримав дохід, у формі дивідендів, що є доходом в розумінні Податкового кодексу України, за результатом його діяльності у Адвокатському об`єднанні «Скіф», що відповідно до ч. 3 ст. 4 ст. Закону № 2464-VІ вважається незалежною професійною діяльністю адвоката, а тому ОСОБА_1 є платником єдиного внеску.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання апелянта на те, що оскільки останній не здійснює незалежну професійну діяльність індивідуально та не отримує дохід від цієї діяльності, то не має обов`язку сплачувати єдиний внесок, з огляду на наступне.

Згідно довідки № 141/10/20-015 від 01.03.2012, ОСОБА_1 взятий на облік платників податків Коломийською об`єднаною ДПІ Головного управління ДФС в області.

З 02.03.2012 позивач, відповідно до повідомлення № 3187/04 від 06.03.2012, взятий на облік платника єдиного внеску Управлінням Пенсійного фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області.

Відповідно до п.п 65.10.4 п. 10 ст. 65 Податкового кодексу України, внесення до Державного реєстру запису про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця чи незалежної професійної діяльності фізичної особи здійснюється у разі, зокрема, реєстрації припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи у відповідному уповноваженому органі - з дати реєстрації.

Згідно п.п. 67.1.1 п. 67.1 ст. 67 Податкового кодексу України, підставами для зняття з обліку у контролюючих органах юридичної особи, її відокремлених підрозділів та самозайнятих осіб є, повідомлення чи документальне підтвердження державного реєстратора чи іншого органу державної реєстрації про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, закриття відокремленого підрозділу юридичної особи.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 № 1162 затверджено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яким визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - платники єдиного внеску) у територіальних органах Державної фіскальної служби України (далі - контролюючі органи), надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску (далі-Порядок № 1162).

Відповідно до абз. 3 п. 1 Порядок № 1162, у разі прийняття відповідними органами (особами) рішення про ліквідацію, припинення діяльності платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», платник єдиного внеску зобов`язаний у десятиденний строк з дня прийняття відповідного рішення подати до контролюючого органу заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою № 7-ЄСВ згідно з додатком 5 до цього Порядку та копії розпорядчого документа про припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи.

Частиною 1 ст. 32 Закону № 5076-VІ передбачено, що право на заняття адвокатською діяльністю припиняється шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю у разі: 1) подання адвокатом заяви про припинення права на заняття адвокатською діяльністю; 2) визнання адвоката безвісно відсутнім або оголошення його померлим; 3) смерті адвоката; 4) накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю; 5) встановлення факту надання недостовірних відомостей для отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та складення присяги адвоката України; 6) набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно адвоката за вчинення тяжкого, особливо тяжкого злочину, а також злочину середньої тяжкості, за який призначено покарання у виді позбавлення волі.

Відомості про припинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України (ч. 7 ст. 32 Закону № 5076-VІ).

Суд апеляційної зазначає, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про припинення адвокатської діяльності, крім того, згідно витягу з Єдиного Реєстру адвокатів України № 020361 від 30.05.2018 (а. с. 17), адвокатська діяльність Хруленка М.В. не припинена, отже позивач є платником єдиного внеску в розумінні Закону № 2464-VІ.

Також слід зазначити, що положеннями абз. 1, 2 п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VІ визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону №2 464-VІ, мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Отже особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, в тому числі адвокатську діяльність, є платником мінімального страхового внеску (єдиного внеску) навіть за умови не отримання доходу (прибутку) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що формуючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.11.2018 № Ф-15041-52, контролюючий орган діяв відповідно до наданих йому повноважень та у встановленому законом порядку, оскільки позивач здійснює незалежну професійну діяльність, зокрема, адвокатську у адвокатському об`єднанні, яка не є припиненою, та за наслідками цієї діяльності отримував прибуток у формі дивідендів, які є доходом в розумінні Податкового кодексу України, а тому є платником єдиного соціального внеску.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі № 0940/2323/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 11.05.2019.