Справа № 440/4581/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 р.

Справа № 440/4581/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної установи "Кременчуцька виправна Колонія (№69)" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2019 р. (ухвалене суддею Удовіченко С.О., повний текст якого складено 04.03.2019 р.) по справі № 440/4581/18

за позовом ОСОБА_1

до Державної установи "Кременчуцька виправна Колонія (№69)"

про визнання дій та рішення протиправними, скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№ 69)», в якому просив: визнати протиправними дії та рішення службових осіб відповідача, скасувати рішення від 17.09.2018 р. дисциплінарної комісії Державної установи «Кременчуцька виправна колонія (№ 69)» (в подальшому - Дисциплінарна комісія установи) про застосування щодо засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходу стягнення - поміщення в ДІЗО установи на 5 діб.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2019 р. позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним і скасовано рішення Дисциплінарної комісії установи про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача та застосування до нього такого заходу стягнення як поміщення в дисциплінарний ізолятор установи; визнано протиправною та скасовано постанову Державної установи "Кременчуцька виправна колонія (№ 69)" від 17.09.2018 р. про поміщення засудженого позивача в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2019 р. та постановити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме, вимог Кримінально-виконавчого кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання учасники справи своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомленні належним чином.

Від імені представника позивача ОСОБА_2. на електронну пошту Другого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про визнання поважної її неявки в судове засідання та відкладення розгляду справи, у зв'язку із знаходженням представника позивача у відпустці до 20.05.2019 р., проте, будь-яких доказів, що підтверджують поважність неявки до суду не надано, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення цього клопотання.

Крім того, вищевказаний електронний документ не підписаний електронним підписом, що підтверджується довідкою В.о. начальника відділу ІТЗ Малежика С.П. про відсутність ЕЦП.

Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов'язуються і використовуються ним як підпис (п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги").

Згідно із ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.07.2012 р. за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 187, 70 Кримінального кодексу України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений до 8 років позбавлення волі та відбував покарання за цим вироком в Державній установі «Кременчуцька виправна колонія (№ 69)».

17.09.2018 р., відповідно до вимог ст. ст. 132, 134, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, рішенням Дисциплінарної комісії установи за невиконання покладених обов'язків засуджених та порушення встановлених заборон, яке мало місце 10.09.2018 р., та виразилось у порушенні режимних вимог відбування покарання (порушення вимог 3 пункту 2 абзаци 5, 6 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань), застосовано до засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такий захід стягнення як поміщення в дисциплінарний ізолятор установи без виведення на роботу 5 (п'ять) діб.

Постановою виконуючого обов'язки начальника державної установи капітана внутрішньої служби Бондар Є.І. від 17.09.2018 р. позивача на підставі рішення Дисциплінарної комісії установи № 112 від 17.09.2018 р., відповідно до вимог ст. ст. 132, 134, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, засудженого ОСОБА_1 за невиконання законних вимог адміністрації установи поміщено в дисциплінарний ізолятор установи виконання покарань строком на п'ять діб без виведення на роботу.

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення та постанова відповідача необґрунтовані та підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zаndv. Аustria" від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз вищезазначених норм закону вказує, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи зі сторони суб'єкту владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин.

Крім того, публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад і участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 вважає протиправними дії та рішення відповідача щодо притягнення позивача, відповідно до вимог ст. ст. 132, 134, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, до дисциплінарної відповідальності під час відбування ним покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.07.2012 р., за порушення вимог 3 пункту 2 абзаци 5, 6 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, тобто, позивачем оскаржуються дії та рішення відповідача, пов'язані з виконанням вироку суду.

Питання, пов'язані із виконанням вироку, вирішуються в порядку, встановленому ст. 539 Кримінально-процесуального кодексу України.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 319 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2019 р. і закрити провадження у справі № 440/4581/18, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Роз'яснити позивачу, що зазначений спір повинен розглядатися в порядку кримінального судочинства України.

Керуючись ст. ст. 238, 243, 287, 308, 319, 322, 323, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної установи "Кременчуцька виправна Колонія (№69)" задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2019 року по справі № 440/4581/18 скасувати.

Закрити провадження по справі № 440/4581/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Кременчуцька виправна Колонія (№ 69)" про визнання дій та рішення протиправними, скасування рішення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

О.В. Присяжнюк

Судді

О.А. Спаскін Л.В. Любчич

Повний текст постанови складено 13.05.2019 року