Справа № 1340/4166/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року

Львів

№ 857/3275/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року (суддя - Крутько О.В., час ухвалення - 12:42, місце ухвалення - м.Львів, дата складання повного тексту - 05.02.2019 року),

в адміністративній справі №1340/4166/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області,

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

У вересні 2018 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного Управління Держпраці у Львівській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача №ЛВ797/462/НД-1/АВ/ФС від 05.09.2018 р. про накладення на позивача штрафу в розмірі 111690 грн..

Відповідач Головне управління Держпраці у Львівській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на адміністративний позов, просив у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №ЛВ797/462/НД-1/АВ/ФС від 05.09.2018 року.

З цим рішенням суду першої інстанції від 29.01.2019 року не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є незаконним і необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що 17.08.2018 року Управлінням було проведено інспекційне відвідування позивача ФОП ОСОБА_1 за результатами якого складено Акт інспекційного відвідування №ЛВ797/462/НД-1/АВ від 17.08.2018 року. В ході інспекційного відвідування за місцем фактичного здійснення позивачем господарської діяльності в м. Львові по вул. Городоцька, 179 (ТЦ «Скриня», 1-й поверх, місце продажу розливного пива) за виконанням трудової функції (продаж пива) виявлено особу - ОСОБА_2 , який працював у позивача без укладення трудового договору. Факт роботи ОСОБА_2 підтверджується його письмовими поясненнями від 02.08.2018 року. Тому, на підставі виявленого порушення, відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України відповідачем правомірно винесено постанову №ЛВ797/462/НД-1/АВ/ФС від 05.09.2018 р. про накладення на позивача штрафу в розмірі 111690 грн.. Суд першої інстанції безпідставно не врахував доводів Управління і дійшов помилкового висновку про те, що позивач не здійснював підприємницької діяльності за перевіреною адресою в АДРЕСА_1 (ТЦ «Скриня» ) і про те, що ОСОБА_2 не працював у позивача.

За результатами апеляційного розгляду апелянт ГУ Держпраці у Львівській області просить скасувати рішення суду першої інстанції від 29.01.2019 року та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі наказу №1731-П від 02.08.2018 р. та направлення №1576 від 02.08.2018 р., в період з 02.08.2018 р. по 03.08.2018 р. ГУ Держпраці у Львівській області було заплановано проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, за місцем здійснення діяльності: м. Львів , вул. Городоцька , 179 (ТЦ «Скриня» ) (а.с. 74, 75).

02.08.2018 р. інспектором праці ГУ Держпраці у Львівській області складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування №ЛВ797/462/НД (а.с. 76-77).

Наказом №1773/1-П від 03.08.2018 р. ГУ Держпраці у Львівській області внесено зміни до пункту 1 наказу №1731-П від 02.08.2018 р. в частині перенесення термінів, а саме, перенесено терміни проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 на 13.08.2018 р. - 14.08.2018 р. (а.с. 78).

14.08.2018 р. інспектором праці ГУ Держпраці у Львівській області складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування №ЛВ797/462/НД-1 (а.с. 79-80).

Наказом №1860/1-П від 14.08.2018 р. ГУ Держпраці у Львівській області внесено зміни до пункту 1 наказу №1731-П від 02.08.2018 р. в частині перенесення термінів, а саме, перенесено терміни проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 на 17.08.2018 р. - 20.08.2018 р. (а.с. 82).

17.08.2018 року за результатами проведення інспекційного відвідування було складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЛВ797/462/НД-1/АВ (а.с. 38-66).

Із змісту вказаного Акту інспекційного відвідування видно, що в ході інспекційного відвідування виявлено порушення позивачем ФОП ОСОБА_1 , зокрема, вимог ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України, а саме: за адресою фактичного здійснення господарської діяльності в м. Львові по вул. Городоцька, 179 (ТЦ «Скриня», 1-й поверх, місце продажу розливного пива) за виконанням трудової функції (продаж пива) виявлено особу - ОСОБА_2 , який працював у позивача без укладення трудового договору.

27.08.2018 року відповідачем ГУ Держпраці у Львівській області прийнято рішення №ЛВ797/462/НД-1/АВ/ТД щодо розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог ст.24 КЗпП України, і такий розгляд справи призначено на 05.09.2018 року (а.с. 84).

28.08.2018 року відповідач листом №420/1/11-39 від 27.08.2018 року направив позивачу повідомлення про виклик на 05.09.2018 року на розгляд справи про накладення штрафу (а.с. 85-87).

За результатами розгляду справи про накладення штрафу відповідачем ГУ Держпраці у Львівській області прийнято постанову №ЛВ797/462/НД-1/АВ/ФС від 05.09.2018 р., якою застосовано до позивача ФОП ОСОБА_1 штраф в розмірі 111690 грн. за виявлені під час інспекційного відвідування порушення вимог ч.1, ч.3 статті 24 КЗпП України, на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України (а.с. 67).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, тобто визнання протиправною та скасування постанови №ЛВ797/462/НД-1/АВ/ФС від 05.09.2018 р. про накладення штрафу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 4 статті 2 вищезгаданого Закону передбачено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно ч.1 ст.259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затв. пост. КМ України від 26.04.2017 р. № 295 (далі Порядок № 295).

Так, пунктом 2 Порядку №295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб'єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів (п.10 Порядку № 295).

Згідно п.14 Порядку №295, під час проведення інспекційного відвідування об'єкт відвідування має право, зокрема, не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником (п.19, п.20 Порядку №295).

У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються (п.28 Порядку №295).

Заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (п.29 цього Порядку).

Колегія суддів враховує, що з матеріалів справи, а саме, наказу №1731-П від 02.08.2018 р. та направлення №1576 від 02.08.2018 р. видно, що періодом проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 щодо додержання вимог законодавства про працю було визначено строк з 02.08.2018 р. по 03.08.2018 р..

Згідно наказів ГУ Держпраці у Львівській області №1773/1-П від 03.08.2018 р. та №1860/1-П від 14.08.2018 р., терміни проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 було перенесено на 13.08.2018 р. - 14.08.2018 р. і на 17.08.2018 р. - 20.08.2018 р..

Тобто, вказаними вище наказами було визначено загальний строк проведення інспекційного відвідування - 8 днів (02.08.2018 р. - 03.08.2018 р., 13.08.2018 р. - 14.08.2018 р., 17.08.2018 р. - 20.08.2018 р.), що суперечить нормативним приписам пункту 10 Порядку № 295.

Крім цього, із змісту Акту інспекційного відвідування №ЛВ797/462/НД-1/АВ від 17.08.2018 року видно, що фактично інспекційне відвідування тривало в період з 02.08.2018 року по 17.08.2018 року і Акт було складено 17.08.2018 року, про що вказано в цьому Акті і протилежне не спростовано.

Тобто, фактичний строк проведення інспекційного відвідування суперечить як пункту 10 Порядку № 295 так і термінам визначеним вказаними вище наказами ГУ Держпраці у Львівській області №1731-П від 02.08.2018 р., №1773/1-П від 03.08.2018 р. та №1860/1-П від 14.08.2018 р..

При цьому, Направлення на проведення інспекційного відвідування було лише на період з 02.08.2018 р. по 03.08.2018 р. (направлення №1576 від 02.08.2018 р.), а на інший період (строк), в тому числі на 17.08.2018 року направлення не було.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що інспекційне відвідування позивача проводились з порушенням законодавчого порядку та строків проведення, що являється порушенням порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Отже, виявлені та оформлені з порушенням законодавства результати інспекційного відвідування не можуть бути покладені в основу рішення відповідного компетентного органу, зокрема постанови ГУ Держпраці у Львівській області про притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог законодавства про працю.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що Акти про неможливість проведення інспекційного відвідування не можуть бути виправданням для Управління, як суб'єкта владних повноважень, щодо можливості недотримання встановлених законодавством вимог щодо порядку проведення інспекційного відвідування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затв. пост. КМ України від 17 липня 2013 р. №509.

Так, відповідно до пункту 6 Порядку №509, про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 7 Порядку №509 передбачено, що справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Таким чином, вказаними правовими нормами передбачено обов'язок посадової особи Держпраці проінформувати суб'єктів господарювання та роботодавців про розгляд справи щодо накладення штрафу не пізніше ніж за п'ять днів. В разі відсутності інформації про те, що відповідний суб'єкт господарювання був належним чином та своєчасно (за 5 днів) повідомлений про час і місце розгляду справи, справа не може бути розглянута без його участі.

Отже, являються безпідставними твердження відповідача про те, що обов'язок органу Держпраці полягає лише в тому, щоб за 5 днів до дати розгляду справи направити (скерувати) на адресу ФОП поштове повідомлення і не з'ясовувати питання про те, чи своєчасно (і чи взагалі) отримав ФОП таке повідомлення про розгляд справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що визначений пунктами 6, 7 Порядку №509 обов'язок суб'єкта владних повноважень своєчасно поінформувати Особу про розгляд справи кореспондується із правом такої Особи на участь в процесі прийняття рішення щодо притягнення до відповідальності, в тому числі правами Особи щодо надання доказів і пояснень, користування юридичною допомогою, тощо. Встановлений пунктом 6 Порядку п'ятиденний строк являється відповідною гарантією саме для Особи, яку мають намір притягнути до відповідальності на можливість користування цією Особою своїми правами до моменту винесення Рішення про накладення (чи не накладення) штрафу.

З матеріалів адміністративної справи видно, що 27.08.2018 року відповідачем ГУ Держпраці у Львівській області було прийнято рішення №ЛВ797/462/НД-1/АВ/ТД щодо розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог ст.24 КЗпП України, і такий розгляд справи призначено на 05.09.2018 року.

Повідомлення про виклик на 05.09.2018 року на розгляд справи про накладення штрафу було направлено позивачу 28.08.2018 року (лист №420/1/11-39 від 27.08.2018 року).

Однак, таке повідомлення позивач отримав лише 06.09.2018 року, тобто після винесення постанови від 05.09.2019 року, що підтверджується матеріалами Укрпошти про відстеження поштового відправлення за № 890 (а.с. 85-87).

Таким чином, відповідачем було порушено порядок накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що позивачем у розглядуваному спорі вибрано правильний спосіб судового захисту шляхом оскарження до адміністративного суду постанови відповідача про притягнення позивача до відповідальності, як кінцевого рішення суб'єкта владних повноважень у розглядуваних правовідносинах. Підставами такого адміністративного позову було, серед інших, вказано порушення відповідачем порядку проведення інспекційного відвідування та порядку притягнення до відповідальності.

Щодо наявності порушень позивачем ФОП ОСОБА_1 вимог трудового законодавства як підстав для прийняття постанови №ЛВ797/462/НД-1/АВ/ФС від 05.09.2018 р. про накладення штрафу, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

З матеріалів справи видно, що підставою для винесення оскарженої постанови про накладення на позивача штрафу стали, зокрема, висновки Акту інспекційного відвідування про те, що позивач ФОП ОСОБА_1 за адресою фактичного здійснення господарської діяльності в м . Львові по вул. Городоцька, 179 (ТЦ «Скриня», 1-й поверх, місце продажу розливного пива) допустив до роботи (виконання трудової функції (продаж пива) особу ОСОБА_2 без укладення трудового договору.

Частиною 1 статті 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.24 КЗпП України).

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати і винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Тобто, забороняється, а також є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України, факт допущення без укладення трудового договору до роботи особи, яка за характером виконуваних робіт виконує трудову функцію, що у сукупності з іншими притаманними ознаками надає їй статусу працівника, а підприємство (чи ФОП) щодо неї є суб'єктом, яке використовує саме її найману працю у розумінні КЗпП України. При цьому, відносини між сторонами фактично є такими, що регулюються законодавством про працю, сторони розуміють цей факт, але жодним чином не оформляють своїх відносин, у першу чергу, з мотивів ухилення від сплати податків та інших обов'язкових платежів.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що сфера регулювання статті 24 КЗпП України обмежується випадками, коли між підприємством та фізичною особою мають місце відносини, які по факту підпорядковуються трудовому законодавству, а застосування штрафних санкцій за абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України здійснюється у тому випадку, коли такі відносини не оформлені документами, визначеними КЗпП України.

Відповідно до статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

З матеріалів справи видно і судом першої інстанції вірно враховано, що 18.10.2017 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Скриня Плюс» було укладено договір оренди нерухомого майна №1/2/017/19/27. У відповідності до умов цього договору ТОВ «Скриня Плюс» передає, а ФОП ОСОБА_1 приймає у строкове плане користування на умовах оренди частину нежитлового приміщення першого поверху (згідно додатку №4 який є невід'ємною частиною договору) загальною площею 29,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5. (а.с. 18-29).

З червня 2018 року позивач не здійснює господарську діяльність за вказаною адресою: АДРЕСА_5, що підтверджується довідкою ГУ ДФС у Львівській області №1514/13-01-13-11-05/ від 15.06.2018 року «Про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцем доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації», та довідкою Залізничної ОДПІ від 05.05.2018 року (а.с. 15-17, 37).

Матеріалами справи також підтверджено, що 02.07.2018 року позивачем приміщення за адресою: АДРЕСА_5. передано в суборенду фізичній особі ОСОБА_2 згідно договору суборенди нерухомого мана (а.с. 30-34). Листом від 04.06.2018 року за вих.№08/06/185 ТзОВ «Скриня Плюс» не заперечує щодо укладення договору суборенди нежитлового приміщення щодо приміщень, які перебувають на праві користування згідно договору №1/2/017/19/27 оренди нерухомого майна, укладеного 18.10.2017 року (а.с. 30-34, 108).

Відносно покликань апелянта (відповідача) на письмові пояснення ОСОБА_2 , які містяться на а.с. 83, то колегія суддів зазначає, що вказаний аркуш паперу із письмовими записами від 02.08.2018 року не може вважатись належним письмовим пояснення особи ОСОБА_2 як за формою так і за змістом.

Відносно покликань апелянта (відповідача) на постанову Франківського районного суду міста Львові від 28.11.2018 року у справі №465/6903/18, то колегія суддів зазначає, що вказана постанова не підтверджує вини ОСОБА_1 у вчиненні порушень ч.1 ст.41 КУпАП, оскільки цією постановою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП, на підставі ч.2 ст.38 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. При закритті провадження у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності винність особи не встановлюється.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що матеріалами справи не доведено факт допуску позивачем ФОП ОСОБА_1 громадянина ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору, а відтак висновки відповідача, наведені в акті інспекційного відвідування від 17.08.2018 р. щодо порушень ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю, являються безпідставними.

Тому, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції про те, що постанова про накладення штрафу на позивача №ЛВ797/462/НД-1/АВ/ФС від 05.09.2018 р. є протиправною і підлягає скасуванню.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Згідно п.6 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет спору, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області - залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року в адміністративній справі №1340/4166/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом строку визначеного статтею 329 КАС України.

Головуючий:

В. В. Гуляк

Судді:

Л. Я. Гудим

Р. Й. Коваль

Повний текст постанови складено 14.05.2019 року