Справа № 560/1340/19
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1340/19
РІШЕННЯ

іменем України

13 травня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В.

за участі:секретаря судового засідання Вересняк А.А. представника позивача Пелюшка Л.О. представника відповідача Дмитришиної В.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 16.04.2019 №58466660.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що постановою від 16.04.2019 ВП №58466660 державний виконавець Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області наклав на нього штраф на користь ОСОБА_2 в розмірі 35094,05 грн (50% заборгованості зі сплати аліментів). Вважає спірну постанову протиправною, оскільки заборгованість позивача щодо сплати аліментів утворилась з 01.03.2003, а відповідальність у формі штрафу за таку несплату, передбачена абзацом 3 частини 14 статті 71 закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404), введена лише з серпня 2018 року. Згідно з статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім цього, вважає, що виконавчий лист не відповідає вимогам статті 4 Закону №1404, оскільки в ньому не вірно вказане ім`я боржника та відсутній РНОКПП. Також зазначив, що державний виконавець протиправно визначив заборгованість за період з 01.03.2003 по 01.01.2004, оскільки вказаний виконавчий лист надійшов на виконання в січні 2004 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Зазначив, що станом на 31.12.2003 у позивача була відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Тому відповідач протиправно визначив суму заборгованості в більшому розмірі.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що розмір заборгованості зі сплати аліментів згідно постанови державного виконавця першого відділу ДВС м. Хмельницького становив 70188,09 грн. Вказаний розмір заборгованості позивач в судовому порядку не оскаржив. Вказав, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Вважає, що державний виконавець правомірно наклав на позивача штраф, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Представника відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечив в повному обсязі.

Ухвалою від 02.05.2019 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, суд встановив наступне.

На виконанні в Городоцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області перебуває виконавче провадження №58466660 з примусового виконання виконавчого листа від 18.04.2003 №АЕ-132, виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, про стягнення з позивача аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21.03.2003 до її повноліття.

Постановою від 16.04.2019 ВП №58466660 державний виконавець Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області наклав на позивача штраф на користь ОСОБА_2 в розмірі 35094,05 грн (50% заборгованості зі сплати аліментів).

Вважаючи спірну постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 Закону №1404.

Відповідно до частини 3 статті 71 Закону №1404 визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Статтею 195 Сімейного кодексу України встановлено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Пунктами 9, 10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5), визначено, що виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

Тобто, у разі відсутності спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону №1404.

28.08.2018 набрав чинності закон України від 03.07.2018 №2475-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання".

Відповідно до вимог вказаного Закону частина 4 статті 11 Закону №1404 викладена в такій редакції "Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1 - 4 частини 9, частиною 14 статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання".

Крім того, вищевказаним Законом стаття 71 Закону №1404-VIII доповнена частиною 14 наступного змісту:

"За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу".

Отже, з 28.08.2018 Законом №1404 установлено, що строк обчислення державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених частиною 14 статті 71 Закону №1404, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Таким чином, з 28.08.2018 державний виконавець має право прийняти рішення про накладення на боржника у виконавчому провадженню по примусовому виконанню судового рішення про стягнення аліментів за встановленням, зокрема, двох юридичних фактів: по-перше, станом на 28.08.2018 (та у подальшому на день прийняття рішення про накладення штрафу) боржник має заборгованість зі сплати аліментів, по-друге, розмір заборгованості із сплати аліментів учасником виконавчого провадження не оскаржений у судовому порядку.

Станом на 16.04.2019 (день прийняття спірної постанови) позивач має заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу у розмірі 70188,09 грн.

Докази зменшення заборгованості зі сплати аліментів судовим рішенням або оскарження розміру заборгованості в судовому порядку в матеріалах справи відсутні. Не надав такі докази суду і позивач.

На час прийняття державним виконавцем спірної постанови, пункти 3, 12 статті 27 закону України від 03.07.2018 №2475-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" у встановленому порядку не визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що державний виконавець Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області правомірно наклав на позивача штраф на користь ОСОБА_2 в розмірі 35094,05 грн.

Доводи позивача про те, що частина 14 статті 71 Закону №1404 (в редакції, чинній з 28.08.2018) не поширює свою дію на заборгованість по аліментах, яка утворилась до вказаної дати, виходячи з дії законів в часі, суд вважає безпідставними з огляду на таке.

У рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто, дія нормативно-правового акта в часі пов`язується із вступом його в силу і з моментом втрати ним юридичної сили.

Отже, від часу набрання чинності змін до Закону №1404 (з 28.08.2018) він в такій редакції поширює свою дію на всій території України і розповсюджується на усіх осіб.

Таким чином, при вирішенні справи слід керуватись положеннями Закону №1404-VIII, чинними на час виникнення спірних правовідносин, а саме - часу прийняття оскаржуваної постанови. До аналогічного висновку щодо дії норми закону в часі дійшов Верховний Суд в постанові від 19.09.2018 по справі №814/4386/15.

Доводи позивача щодо невідповідності виконавчого листа вимогам статті 4 Закону №1404 суд також вважає безпідставними, оскільки правомірність виконавчого листа не є предметом спору у цій справі.

Крім того, відсутність у виконавчому документі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач довів правомірність спірної постанови, в зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Враховуючи відмову у задоволенні позову, судовий збір відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Судовий збір з відповідача не стягується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )
Відповідач:Городоцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (вул. Шевченка, 49, Городок, Городоцький район, Хмельницька область, 32000 , код ЄДРПОУ - 34891210)

Головуючий суддя Г.В. Лабань