Справа № 160/2620/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2019 року Справа № 160/2620/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльністю та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся з позовом до суду у якому просить:
-визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не здійснення усіх визначених згідно Закону виконавчих заходів у вказаний строк стосовно виконання судового рішення у відповідності до ст.ст.1-3 5 8 13 18 26 28 63 75 76 Закону України «Про виконавче провадження»
-зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. невідкладно вчинити виконавчі дії та прийняти рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами а саме:
здійснити усі заходи та дії примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим докуменом і пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»
внести доповнення в постанову про виконавче провадження про обов`язок боржника подати декларацію про доходи банківські рахунки та майно боржника, а також не попередження боржника про відповідальність за ненадання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей у віідповідності до частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»
здійснити перевірку виконання рішення боржником у строк у відповідності до частини 6 статті 26 частини 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у тому самому порядку
вчинити виконавчі дії щодо складання протягом десяти робочих днів акту про кримінальне правопорушення і вручити, надати або направити належним чином до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення відповідно до статті 13 частини 2 статті 76 Закону України «Про виконавче провадження»
винести постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника у розмірі вище вказаних суми, що підлягає стягненню з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди виконавця у відповідності частин 1-5 10 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»
звернутися до суду за умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керіника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням суду у відповідності до пункту 19 частни 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»
вжити інших заходів примусового виконання рішення відповідно до частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: накладення арешту на кошгти боржника відповідно до частини 7 статті 26 частини 1-5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»
внести документи про здійснені виконавчі дії у відомості до автоматизованої системи виконавчих проваджень Міністерства юстиції України у відповідності до частини 4 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження»
-зобов`язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України невідкладно виконати рішення Дніпропетровського окрудного адміністративного суду від 02 травня 2018 року по справі № 804/1553/18.
-зобов`язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслати стягувачі - ОСОБА_1 , належним чином завірені копії всіх прийнятих постанов, документів виконавчого провадження, актів та інших документів у строк не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення у відповідності до вимог частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».
-встановити судовий контроль за виконанням рішення суду суб`ґктом владних повноважень, а саме: відповідачем - відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з зобов`язанням протягом десяти робочих днів надати звіт у встановлений судом строк про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - накласти на керівника суб`єкта владних повноважень відповідального за виконання рішення штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у разі повторного невиконання обов`язку щодо надання звіту прошу застосувати наслідки установлені частинами 1 та 2 цієї статті із збільшенням розміру нового штрафу на суму штрафу який було сплачено або мало бути сплачено за попередньою ухвалою згідно статті 382 КАС України.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року по справі № 804/1553/18, яке набрало законної сили зобов`язано відповідача у місячний строк після набрання законої сили судовим рішенням внести доповнення в грошовий атестат від 07 серпня 2007 року та грошове забезпечення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , включивши в них одноразову грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 3352 грн. та видати йому довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з включеною в неї суми грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 3352 грн.
Однак боржником - Державною службою з надзвичайних ситуацій, у добровільному порядку судове рішення не виконано.
Державним виконавцем відкрито виконавче провадження згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.12.2018 року ВП № 57815443 та надано боржнику строк 10 робочих днів для виконання судового рішення. Однак боржник у встановлений строк не виконуєє рішення суду.
Не дивлячись на накладення штрафу за невиконання божником судового рішення останній продовжує його не виконувати.
На думку позивача державний виконавець не вчинив всіх залежних від нього дій згідно Закону України «Про виконавче провадження» стосовно виконання рішення Дніпропетровського окрудного адміністративного суду від 02 травня 2018 року по справі № 804/1553/18, а саме:
не здійснено усіх заходів та дій примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим докуменом і пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»
порушено строки (більш на 33 робочих днів) прийняття рішення та вчинення виконавчих дій щодо повторної перевірки виконання рішенням боржником чим порушено частину 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»
не зазначено про обов`язок боржника подати декларацію про доходи банківські рахунки та майно боржника, а також не попереджено боржника про відповідальність за ненадання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей у відповідності до частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»
не здійснено повторну перевірку виконання судового рішення у визначений строк
не накладено штраф у подвійному розмірі та за наявних ознак кримінального правопорушення в діях посадової особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення
не складено акт про порушення за наявних ознак кримінального правопорушення в діях посадової особи яка умисно перешкоджає виконанню судового рішення та порушує вимоги Закону України «Про виконавче провадження» і не звернено, не направлено (не вручено) до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення відповідно до вимог частини 2 статті 76 Закону України «Про виконавче провадження»
не надіслано (не вручено відповідно до частини 5 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження») органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у відповідності до частин 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»
не накладено арешт на грошові кошти боржника у відповідності до частини 10 статті 56 та частини 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»
не звернено до суду за умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням за встановленнням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язання за рішенням у відповідності до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»
не надіслано позивачу всі виконавчі документи, а також не внесено всі виконавчі документи до автоматизованої системи виконавчих проваджень Міністерства юстиції України.
Позивач вважає що вказана вище бездіяльність Відповідача 1 порушує його права на виконання судового рішення.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження і залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Ухвалою суду витребувано від Відповідача 2 всі матеріали виконавчого провадждення.
Ухвалою суду від 10.05.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача - Державну службу України з надзвичайних ситуацій.
Ухвалою суду від 10.05.2019 року повернуто позивачу заяву про зміну предмету позову, оскільки вона не відповідає вимогам ч.7 ст. 47 КАС України.
Позивач у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений наледжним чином. У позовній заяві позивач просить суд розглянути справу без його участі.
Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву відповідачі суду не надали. Відповідачемам надано суду копії всіх матеріалів виконавчого провадження ВП 57815443.
У відповідності до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 КАС України, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Суд дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи встановив наступне.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року по справі № 804/1553/18, яке набрало законної сили, зобов`язано Державну службу України з надзвичайних ситуацій у місячний строк після набрання законої сили судовим рішенням внести доповнення в грошовий атестат від 07 серпня 2007 року та грошове забезпечення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , включивши в них одноразову грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 3352 грн. та видати йому довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з включеною в неї суми грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 3352 грн.

На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист копія якого міститься у матеріалах справи.

03.12.2018 року за заявою позивача постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження ВП № 57815443 з примусового виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 травня 2018 року по справі № 804/1553/18 та надано боржнику строк 10 робочих днів для виконання рішення суду.

14.01.2019 року постановою державного виконавця за невиконання рішення суду накладено на боржника штраф у розмірі 5100 грн.

18.03.2019 року постановою державного виконавця за невиконання рішення суду накладено на боржника штраф у розмірі 10200 грн.

На підставі матеріалів виконавчого провадження ВП № 57815443 судом встановлено, що на виконанні перебуває рішення за яким боржник повинен вчинити певні дії, тобто рішення немайноового характеру.

Порядок виконання рішення немайнового характеру визначений статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно частин 1 2 та 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно пункту 1 розділу 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень яка затверджена накащзом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

За вказаних обставин державний виконавець зобов`язаний перевірити стан виконання рішення наступного робочого дня після закінчення строку, вказаного у постанові про відкриття виконавчого провадження та у постанові про накладення штрафу.

Судом встановлено що у постанові про відкриття виконавчого провадження від 03.12.2018 року ВП № 57815443 боржнику надано строк 10 робочих днів для виконання постанови, тобто до 17.12.2018 року.

Саме 18.12.2018 року державний виконавець повинен був перевірити стан виконання рішення суду та винести постанову про накладення штрафу на боржника.

Судом встановлено, що постанову про накладення штрафу державний виконавець прийняв лише 14.01.2019 року, чим порушив вимоги частини 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» стосовно строку перевірки виконання боржником судового рішення та порушив строк винесення постанови про накладення штрафу на боржника.

Судом також встановлено, що у постанові про накладення штрафу 14.01.2019 року державний виконавець встановив боржнику строк 10 робочих днів для виконання рішення суду тобто до 28.01.2019 року.

Саме 29.01.2019 року державний виконавець повторно повинен був перевірити стан виконання рішення суду та винести постанову про накладення штрафу на боржникау подвійному розмірі.

Однак державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі лише 18.03.2019 року, чим порушив вимоги частини 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» стосовно строку перевірки виконання боржником судового рішення та порушив строк винесення постанови про накладення штрафу на боржника.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Згідно частини 5 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»)

Відповідачі не надали суду пояснень стосовно причин недотримання строків перевірки стану виконання судового рішення та строків накладення штрафів на боржника стосовно не виконання рішення суду.

Таким чином, державний виконавець вчинив дії стосовно перевірки виконання боржником судового рішення та виніс постанови про накладення штрафів на боржника з порушенням строків передбачених статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

За вказаних обставин суд вважає протиправними дії Відповідача 2 стосовно порушення строків перевірки виконання боржником судового рішення у виконавчому провадженні ВП № 57815443 та стосовно порушення строків винесення постанов про накладення штрафів на боржника у виконавчому провадженні ВП № 57815443.

Також судом, встановлено, що державний виконавець після повторного невиконання надіслав органу досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, чим виконав вимоги частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження».

У матеріалах справи міститься копія повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення від 18.03.2019 року № 20.1/57815443/21.

Таким чином, Відповідача 2 не допустив протиправної бездіяльності стосовно не надіслання органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у виконавчому провадженні ВП № 57815443.

Отже, позовна вимога - направити належним чином до органів досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, не підлягає задоволенню.

Згідно п.19 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідачі не надали суду пояснень стосовно підстав не вжиття державним виконавцем заходів передбачених п.19 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» до керівника боржника - юридичної особи.

За вказаних обставин є протиправною бездіяльність відповідача 2 стосовно не звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням у виконавчому провадженні ВП № 57815443.

Враховуючи приписи пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», у відповідності до якого суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, позовна вимога - зобов`язати відповідача звернутись до суду за встановоленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України, підлягає частковому задоволенню, а саме: суд вважає за можливе зобов`язати відповідача 2 розглянути у виконавчому провадженні ВП № 57815443 питання стосовно звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Стосовно позовної вимоги про внести доповнення в постанову про виконавче провадження про обов`язок боржника подати декларацію про доходи банківські рахунки та майно боржника, а також не попередження боржника про відповідальність за ненадання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей у відповідності до частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», то суд відмовляє у її задоволенні з наступних причин.

Згідно ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Однак згідно пункту 5 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень яка зщатверджена накащзом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 у разі виконання рішення майнового характеру в постанові про відкриття виконавчого провадження виконавець зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника за встановленою формою протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження та попереджає його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За вказаних обставин лише у разі виконання рішення майнового характеру у постанові про відкриття виконавчого провадження виконавець зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника за встановленою формою протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження та попереджає його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Оскільки у виконавчому провадженні ВП № 57815443 здійснюється виконання рішення суду немайнового характеру, то підстав у державного виконавця визначати обов`язок боржника подати декларація про доходи та майно, а також попереджати боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей не було.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача здійснити перевірку виконання рішення боржником у строк згідно частини 6 статті 26 та частини 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», то суд також відмовляє у її задоволенні, оскільки судом під час розгляду справи встановлено що державний виконавець здійснив перевірку виконання боржником судового рішення однак із порушенням встановленого Законом України «Про виконавче провадження» строку.

Стосовно позовної вимоги вчинити виконавчі дії щодо складання протягом 10 робочих днів акту про кримінальне правопорушення, то суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог ч.2 ст.76 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У матеріалах виконавчого провадження ВП № 57815443 відсутня будь-яка інформація про вчинення будь-якою особою дій спрямованих саме на умисне перешкоджання виконанню рішення чи в інший спосіб порушення вимог про виконавче провадження.

Судом під час розгляду справи встановлено що боржник не виконує без поважних причин рішення суду, що є самостійною підставою для державного виконавця звернутися до органів досудового розслідування, що ним і було зроблено шляхом направлення повідомлення про вчинення божником кримінального правопорушення від 18.03.2019 року № 20.1/57815443/21, копія якого міститься у матеріалах справи.

За вказаних обставин дана позовна вимога є необгрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги винести постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника у розмірі вище вказаної суми що підлягає стягненню з урахуванням виконавчого збору витрат виконавчого провадження штрафів та основної винагороди виконавця у відповідності частин 1-5 10 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» та позовної вимоги накласти арешти на кошти боржника відповідно до частини 7 статті 26 та ч. 1-5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», то суд також відмовляє у її задоволенні з наступних підстав.

У відповідності до вимог частини 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно пунктів 7 та 8 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень яка затверджена накащзом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до абзацу другого частини першої статті 48 Закону. Арешт на кошти боржника може бути накладено в національній та/або в іноземній валюті, про що зазначається у постанові.

Отже арешт накладається державним виконавцем лише під час виконання рішення суду майнового характеру, а у виконавчому провадженні ВП № 57815443 виконується рішення суду немайнового характеру.

У зв`язку з чим відсутні підстави для накладення арешту на грошові кошти боржника.

У відповідності до пункту 13 розділу 9 Інструкції з організації примусового виконання рішень яка затверджена накащзом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 при виконанні рішення немайнового характеру у разі, якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження (п.8 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень яка затверджена накащзом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5).

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа (пункт 1 розділу 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень яка зщатверджена накащзом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5).

У матеріалах виконавчого провадження ВП № 57815443 містяться постанови державного виконавця про накладення штрафів на боржника, про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Однак державний виконавець не розпочав їх примусове виконання, оскільки не виніс постанов про відкриття виконавчих проваджень стосовно постанов про стягнення штрафів з боржника, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Саме розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову про арешт грошових коштів боржника. Для початку примусового виконання вказаних вище документів державний виконавець не вправі накладати арешт на грошові кошти боржника.

Судом також під час розгляду справи встановлено що державний виконавець вніс інформацію про здійсненні виконавчі дії до автоматизованої системи виконавчих проваджень Міністерства юстиції України у відповідності до вимог ч. 4 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» що підтверджується відповідною інформацією із сайту https://asvpweb.minjust.gov.ua.

За вказаних обставин не підлягає задоволенню позовна вимога - внести документи про здійснені виконавчі дії у відомості до автоматизованої системи виконавчих проваджень Міністерства юстиції України у відповідності до частини 4 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо позовної вимоги зобов`язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України невідкладно виконати рішення Дніпропетровського окрудного адміністративного суду від 02 травня 2018 року по справі № 804/1553/18 то суд зазначає наступне.

У рішенні Дніпропетровського окрудного адміністративного суду від 02 травня 2018 року по справі № 804/1553/18 не зазначено про те ,що воно підлягає невідкладному виконанню.

Крім того у відповідності до частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, набрання постановою суду законної сили породжує такі правові наслідки: вирішується спір між сторонами, постанова суду стає загальнообов`язковою, є незмінною та остаточною та може бути виконана примусово.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, суд вважає, що суб`єкт владних повноважень (орган державної виконавчої служби) не може бути зобов`язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

З наведеного вбачається, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України, зокрема те, що виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги - зобов`язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслати стягувачі - ОСОБА_1 , належним чином завірені копії всіх прийнятих постанов, документів виконавчого провадження, актів та інших документів у строк не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення у відповідності до вимог частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідачі на вимогу суду не надали реєстри поштових відправлень (журнали реєстрації поштової кореспонденції) з яких би вбачалося, що всі постанови виконавчого провадження ВП №57815443 та інші документи виконавчого провадження направлялися позивачу.

Однак позивачем додано до позовної заяви наступні документи: постанову про відкриття виконавчого провадження, дві постанови про накладення штрафу на боржника та копії конвертів, у яких вказані документи виконавчого провадження були направлені позивачу. Таким чином, вказані постанови надіслані Відповідачем - 2 та отримані позивачем.

У матеріалах справи відсутні докази направлення позивачу копій постанов про стягнення з відповідача виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Однак враховуючи те, що позивач не вказаний стягувачем у даних виконавчих документах, то йому останні й не направлялися. Однак позивач не позбавлений можливості ознайомитися із вказаними постановами державного виконавця сайті https://asvpweb.minjust.gov.ua із використанням ідентифікатора доступу, який зазначено в постанові про відкриття виконавчого провадження.

Також у матеріалах міститься повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, яке адресовано також і позивачу, однак Відповідачі не надали суду доказів направлення вказаного документу поштою позивача.

За вказаних обставин дана позовна вимога підлягає частковому задоволенню: зобов`язати Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслати стягувачу - ОСОБА_1 , належним чином завірену копію повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення від 18.03.2019 року № 20.1/57815443/21.

Щодо позовної вимоги здійснити усі заходи та дії примусового виконання рішення у спосіб та в порядку які встановлені виконавчим докуменом і пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» суд відмовляє у її задоволенні з наступних підстав.

Згідно пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення у адміністративній справі» у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов`язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Дана позовна вимога зобов`язує державного виконавця вчинити певні дії на майбутнє та прогнозує можливі порушення з боку державного виконавця у майбутньому у вигляді не вчинення останній вказаних дій.

Суд зазначає що належним відповідачем у справі є саме: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, оскільки саме він є органом дердавної виконавчої служби. Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України неє належним відповідачем у справі.

Стосовно встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі.

У відповідності до вимог частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За вказаних обставин, встановлення судового контролю є правом суду а не його обов`язком.

Враховуючи обставини справи, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній адміністративній справі.

Щодо розподілу судових витрат.

Позивач звільнений від сплати судових витрат згідно Закону України «Про судовий збір»

Згідно ч.5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись 139, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України стосовно порушення строків перевірки виконання боржником судового рішення боржника у виконавчому провадженні ВП № 57815443 та стосовно порушення строків винесення постанов про накладення штрафів на боржника у виконавчому провадженні ВП № 57815443.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України стосовно не надіслання у виконавчому провадженні ВП № 57815443 стягувачу - Дубіні Миколі Павловичу, належним чином завіреної копії повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення від 18.03.2019 року № 20.1/57815443/21.

Зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслати стягувачі - ОСОБА_1 , належним чином завірену копію повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення від 18.03.2019 року № 20.1/57815443/21.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України стосовно не звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням у виконавчому провадженні ВП № 57815443.

Зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглянути у виконавчому провадженні ВП № 57815443 питання стосовно звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Рішення не набрало законної сили станом на 10.05.2019 року

Помічник судді Лісна А.М.

З оригіналом згідно

Помічник судді Лісна А.М.