Справа № 540/536/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/536/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання провести призначення пенсії з її одночасним перерахунком,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить визнати неправомірними рішення ГУ ПФУ в Херсонській області щодо розміру призначеної пенсії позивачу та зобов`язати призначити пенсію за віком з 07.07.2015 року, у розмірі відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосувавши показники середньої заробітної плати за три роки до дня звернення позивача до УПФУ, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на виконання постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 02.10.2017 року, якою було визнано право позивача на призначення та виплату пенсії з 07 липня 2015 року, Генічеське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області призначило пенсію з 07.07.2015 року - 949,00 грн, та з 01.10.2017 року - у розмірі 1373,00 грн. Позивач не погоджується із таким розміром пенсійних виплат, вважає, що при обрахуванні були допущені помилки, внаслідок чого розмір призначеної пенсії є значно меншим аніж повинен бути. При перерахунку не були враховані всі індексації, підвищення та компенсаційні виплати, а також, застосовано мінімальний стаж 15 років замість наявного 30 років. Крім того, пенсія призначена та нарахована як працюючій особі, хоча ОСОБА_1 не працює, вказаний факт підтверджується записом у трудовій книжці. Позивач вважає такі дії Пенсійного фонду протиправними та такими, що порушують його права на гідне пенсійне забезпечення, задля поновлення яких, він змушений звернутись до суду з цим позовом.

Відповідач не визнає позовні вимоги та у їх задоволенні просить відмовити. Свою позицію обґрунтував у відзиві. На виконання постанови суду від 02.10.2017 р., яка набрала законної сили 14.12.2017 р. ОСОБА_1 призначено пенсію з 07.07.2015 р. Оскільки копії документів нотаріально не завірені належним чином управлінням Фонду при розрахунку пенсії застосовано мінімальний стаж - 15 років, необхідний для призначення пенсії. Розмір пенсії позивача з 07.07.2015 становить 949 грн, з жовтня 2017 року - 1373 грн, з липня 2018 року - 1435 грн, з грудня 2018 року - 1497,00 грн, тобто пенсія виплачується відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону № 1058. Управління Фонду вважає рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02.10.2017 р. виконаним в повному обсязі. Нарахувати позивачеві пенсію як непрацюючій особі немає підстав у зв`язку із тим, що копії трудової книжки із відповідним записом не завірені належним чином. Індексація грошових доходів з 01.10.2017 р. не проводиться, тому ця вимога є безпідставною. У зв`язку із тим, що рішення суду виконано своєчасно, підстави для виплати компенсації також відсутні. На думку відповідача, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

25 березня 2019 року позовна заява залишена без руху у зв`язку із несплатою судового збору.

Позивачем були усунуті недоліки, тому суд своєю ухвалою від 15 квітня 2019 року відкрив у справі спрощене провадження (письмове).

Судом встановлені наступні обставини по справі.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 виданого 17.03.2014 року.

Генічеським районним судом Херсонської області розглянуто адміністративну справу № 653/1671/17 за позовом ОСОБА_1 до Генічеського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про зобов`язання призначити пенсію за віком, винесено постанову від 02.10.2017 року, якою зобов`язано Генічеське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 07.07.2015 року, у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

У задоволенні позовної вимоги щодо проведення індексації та компенсації втрати частини доходів відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року № 653/1671/17 апеляційну скаргу Генічеського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області - залишено без задоволення, а постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 02.10.2017 року - залишено без змін.

Постанова Генічеського районного суду Херсонської області набрала законної сили 14.12.2017 року.

На виконання постанови суду ОСОБА_1 призначена пенсія за віком з 07.07.2015 року довічно. Загальна сума призначеної пенсії становить з 07.07.2015 року - 949 грн, з 01.10.2017 року - 1373 грн.

Пенсія нарахована позивачеві як працюючій особі та із розрахунку неповного трудового стажу - 15 років.

Разом із тим, вищевказаною постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 має достатній трудовий стаж - 31 рік, та є непрацюючою особою, що Пенсійним фондом при виконанні цього судового рішення враховано не було.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступних приписів законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 14 КАС України серед іншого встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналізуючи зміст вищевикладених приписів законодавства та письмових доказів по справі, суд встановив, що при виконанні постанови суду, якою зобов`язано Пенсійний фонд призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 07.07.2015 року у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, Управлінням ПФУ не враховано обставин, що були викладені у рішенні Генічеського суду, зокрема про розмір трудового стажу та статус непрацюючої особи позивача. Крім того, позивач вказує про нарахування йому значно меншого розміру пенсії аніж встановлено судовим рішенням. Вказане свідчить про неналежне виконання Пенсійним фондом постанови суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що фактично предметом оскарження у даній справі є спірні правовідносини, які виникли внаслідок неповного та неналежного виконання постанови суду, яка набрала законної сили.

Суд вважає, що звернувшись до суду із цим позовом, позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав, які були порушені в ході виконання судового рішення.

Спірні правовідносини, які виникають на стадії виконання рішення суду регулюються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки порушене право позивача на пенсійне забезпечення, було відновлене постановою суду, яка набрала законної сили. Неналежне виконання Пенсійним фондом обов`язку щодо виконання судового рішення не породжує підстав для повторного призначення пенсії позивачеві чи повторного розгляду позовних вимог, оскільки ця виплата вже призначена.

Інше питання, що Пенсійним фондом неналежним чином та не у повному обсязі виконані вимоги суду. У такому випадку, законодавством передбачений механізм врегулювання таких спорів у примусовому порядку на підставі Закону України "Про виконавче провадження".

Керуючись статтями 242- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання провести призначення пенсії з її одночасним перерахунком у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 112010200