Справа № 808/1785/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 квітня 2019 року Справа № 808/1785/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування вимоги та рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.03.2018 №Ф-, та рішення № від 27.03.2018 про застосування штрафних санкцій.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується із спірним рішенням, яким застосовано штрафні санкції за донарахування органом доходів та зборів або платником своєчасного не нарахованого єдиного внеску з розрахунком штрафних санкцій в розмірі 9239,13 грн. та вимогою про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску в розмір 92391,31 грн. з підстав того, що встановлення актом перевірки заниження доходу, що підлягає оподаткуванню оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, не є податковим обов`язком в силу положень п. 37.2 ст. 37 ПК України. До узгодження суми доходу (прибутку) отриманого від діяльності позивача, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб в порядку та строки, передбачені Податковим кодексом України, немає підстав вважати доведеним факт заниження єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 92391,31 грн. Оскільки позивач вважає донарахування відповідачем єдиного внеску урозмірі 92 391,31 є протиправним, то і підстави для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів та зборів або платником своєчасного не нарахованого єдиного внеску з розрахунком штрафних санкцій відсутні. З вищезазначених підстав просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх. №22598 від 19.07.2018), в якому посилається на результати проведеної документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання іншого законодавства за період з 01.01.2015 рік по 31.12.2017, за результатами якої 28.02.2018 складено акт. В ході перевірки було встановлено порушення позивачем, зокрема: п.177.2, п.177.4. ст.177 Податкового Кодексу України, а саме: занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 466 149,73 грн. в т.ч. за 2017 на суму 466 149,73 грн.; пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, а саме заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 38 845,81 грн. в т.ч. за 2017 рік в сумі 38 845,81 грн.; п.2 ч.1 ст.7, п.5 ст.8, п.8 ст.9 (у редакції, що діє з 01.01.2016 року) Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, а саме заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподаткованого доходу за 2017 рік на загальну суму 92391,31 грн.; пп."в" п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: встановлено включення до декларацій за 2017 рік перекручених даних, а саме завищення валових витрат. У зв`язку з чим, вважає спірні рішення правомірними, просить відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ст.161 КАС України, ухвалою суду від 21.05.2018 позовна заява залишена без руху.

Ухвалою судді від 18.06.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання на 16.07.2018 року без виклику сторін.

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Стрельнікова Н.В. була відсутня на роботі в період з 09.07.2018 по 15.08.2018 відповідно до наказу від 19.06.2018 №150 «Про надання відпустки», про що в матеріалах справи наявна довідка від 09.07.2018 №02-13/18/31.

20.08.2018 року за клопотанням представників сторін ухвалою суду зупинено провадження у справі №808/1785/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №808/2313/18.

08.04.2019 року ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням інформації про набрання законної сили рішенням у справі №808/2313/18, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 23.04.2019 без виклику сторін.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що посадовими особами ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну планову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт від 28.02.2018 №155/08-01-13-05/ (далі - акт перевірки).

Згідно із акту перевірки встановлено порушення позивачем зокрема:

- п.177.2, п.177.4. ст.177 Податкового Кодексу України, а саме: занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 466 149,73 грн. в т.ч. за 2017 на суму 466 149,73 грн.;

- пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, а саме заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 38 845,81грн. в т.ч. за 2017 рік в сумі 38 845,81 грн.;

- п . 2 ч. 1 ст.7, п.5 ст.8, п.8 ст.9 (у редакції, що діє з 01.01.2016 року) Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, а саме заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподаткованого доходу за 2017 рік на загальну суму 92391,31 грн.;

- пп."в" п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: встановлено включення до декларацій за 2017 рік перекручених даних, а саме завищення валових витрат.

На підставі акту перевірки та виявлених порушень відповідачем 23.03.2017 прийнято податкове повідомлення-рішення №12861305 та податкове повідомлення-рішення від 27.03.2018 №, а також вимога ГУ ДФС у Запорізькій області від 27.03.2018 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 92391,31 грн. та рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 27.03.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 9239,13 грн.

Позивач здійснив оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному порядку. Проте, рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 26.04.21018 № 6206/П/99-99-11-02-02-75 оскаржувані рішення залишені без змін, а скарга - без задоволення.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними, позивач звернувся до суду із позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.03.2018 №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій № від 27.03.2018.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Частиною 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

При цьому з відзиву відповідача вбачається, що оскаржувана вимога та рішення контролюючого органу прийняті з урахуванням висновків акту№155/08-01-13-05/ від 28.02.2018 про результати документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, яка проводилась посадовими особами ГУ ДФС у Запорізькій області.

За результатами перевірки контролюючим органом зроблено висновки про те, що суб`єктом господарювання порушено:

- п.177.2, п.177.4. ст.177 Податкового Кодексу України, а саме: занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 466 149,73 грн. в т.ч. за 2017 на суму 466 149,73 грн.;

- пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, а саме заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 38 845,81грн. в т.ч. за 2017 рік в сумі 38 845,81 грн.;

- п .2 ч.1 ст.7, п.5 ст.8, п.8 ст.9 (у редакції, що діє з 01.01.2016 року) Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, а саме заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподаткованого доходу за 2017 рік на загальну суму 92391,31 грн.;

- пп."в" п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: встановлено включення до декларацій за 2017 рік перекручених даних, а саме завищення валових витрат.

За наслідками перевірки Головним управлінням ДФС у Запорізькій області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №12861305 від 23.03.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 48 557,26 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 38 845,81 грн. та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 9 711,45 грн.

- № від 27.03.2018, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 582 687,16 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 466 149,73 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 116 537,43 грн.

Разом з тим, правомірність вищевказаних податкових повідомлень - рішень прийнятих на підставі висновків акту перевірки від 28.02.2018 №155/08-01-13-05/ стала предметом розгляду адміністративної справи №808/2313/18.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що в даній справі заперечення позивача проти нарахування недоїмки з єдиного внеску зводяться до заперечень висновків акту перевірки від 28.02.2018 №155/08-01-13-05/ про неправомірне заниження позивачем суми чистого оподатковуваного доходу за 2017 рік.

Так, висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства зроблені в ході проведення перевірки ґрунтуються на наступному.

Перевіркою показників задекларованих валових витрат ФОП ОСОБА_1 що відображені в додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан та доходи у колонці 5, 6 та 7 "вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю" показників за 2017 рік (№ від 12.01.2017) у загальній сумі 7797792,35 грн., у т.ч. колонка 5 "вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції" в сумі 7446083,28грн., колонка 6 "витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату" в сумі 277018,73 грн., колонка 7 "інші витрати включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг" в сумі 74690,34 грн., встановлено, що суб`єкт господарювання ОСОБА_1 здійснював виготовлення готової продукції.

Перевірку витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу за 2017 рік у загальній сумі 7797792,35 грн. здійснено на підставі таких документів: накладних, банківських виписок, платіжних доручень, актів виконаних робіт та інше.

В ході перевірки встановлено завищення задекларованих валових витрат на суму 2589720,72 грн. по колонці 5 "вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції".

В акті перевірки від 28.02.2018 №155/08-01-13-05/ відповідач дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 не надано належним чином оформлених всіх підтверджуючих документів, щодо використання придбаних товарів послуг в господарській діяльності, з метою отримання доходу, у т.ч. при здійсненні виробництва готової продукції, а саме: технічні паспорти та/або іншу технічну документацію, з детальним відображенням відповідної характеристики складу) кожного окремого виготовленого товару та/або інших документів, що підтверджують списання (використання) у господарській діяльності придбаного товару, з метою отримання доходу, при здійсненні діяльності з реалізації готової продукції.

Внаслідок висновків контролюючого органу відповідачем прийнято, із зазначених вище підстав, податкові повідомлення-рішення №12861305 від 23.03.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 48 557,26 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 38 845,81 грн. та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 9 711,45 грн.; № від 27.03.2018, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 582 687,16 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 466 149,73 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 116 537,43 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року у справі №808/2313/18, яке набрало законної сили 26.02.2019, встановлено наступне.

Що наданих позивачем пояснень та документів суд встановив, що закупка товарів проводилася виключно в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок контрагентів.

Суду не наведено жодного доводу та факту про те, що в ході перевірки у ФОП ОСОБА_1 були відсутні або містять якість помилки відповідні розрахункові, платіжні та інші первинні документи, що засвічують факт придбання і отримання ТМЦ. Крім того, факт понесення витрат на придбання товару та наявність первинних документів, що підтверджують придбання, представниками відповідача не ставиться під сумнів.

Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що у позивача наявні всі необхідні первинні документи, які підтверджують наявність витрат на придбання ТМЦ (Пальник в ас., Корпус в ас., Дросель в ас., Механізм подавання в ас., Трансформатор в ас. та інше) та їх використання в межах господарської діяльності.

Також у судовому рішенні по справі №808/2313/18 суд зазначив серед іншого, що протягом 2017 років позивачем велась Книга обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність від 28.03.2017 (за змістом акту прийому-передачі від 01.02.2018 оригіналів документів для проведення планової виїзної перевірки за період з 01.01.2015 по 31.12.2017), яка також була надана до перевірки. Дані книги співпадають з даними податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Ураховуючи вищевикладене, рішенням суду по справі № 808/2313/18 були визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення про визначення позивачеві податкових зобов`язань з військового збору та з податку на доходи фізичних осіб, та судом встановлено що висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в акті перевірки від 28.02.2018 №155/08-01-13-05/, є необґрунтованими та недоведеними.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності прийнятого рішення від 27.03.2018 № про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27.03.2018 року № Ф-, а тому заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27 березня 2018 року №Ф- зі сплати єдиного внеску у сумі 92391,31 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення № від 27 березня 2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску з розрахунком штрафних санкцій в розмірі 9239,13 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, б.166, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1016 грн. 30 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295 КАС України.

Рішення у повному обсязі виготовлено 23.04.2019 року.

Суддя Н.В.Стрельнікова