Справа № 473/1751/19
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2019-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/1751/19
РІШЕННЯ

іменем України

"11" травня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 10.04.2019 року інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Миколаївській області відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КпАП України, в вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн. 00 коп.

З даної постанови вбачається, що позивач, будучи відповідальною особою, порушив правила, норми та стандарти, які стосуються утримання вулиць міста Вознесенська, що виразилися в численних недоліках дорожнього полотна, відсутності тимчасових засобів регулювання дорожнього руху, неналежному стані дорожніх знаків (їх відсутності).

Позивач вважав, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, враховуючи, що він не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки організація утримання в належному технічному стані вулично-шляхової мережі (автомобільних доріг) на території м. Вознесенська, фінансування робіт з її утримання є предметом діяльності Управління житлово-комунального господарства Вознесенської міської ради, яке для виконання поставлених перед ним завдань укладає договори з різними підрядними організаціями, в тому числі, з КП «Санітарна очистка міста». При цьому, саме на Управлінні житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради лежить обов`язок фінансування робіт, виділення коштів на придбання необхідних матеріалів.

Виходячи з цих обставин ОСОБА_1 просив про задоволення позову.

Позивач у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надіслав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. В матеріалах справи наявний відзив на позов, згідно якого відповідач просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог закону та після з`ясування всіх обставин по справі. Зокрема, на думку відповідача, позивач є відповідальною посадовою особою КП «Санітарна очистка міста», яке в свою чергу є балансоутримувачем доріг та вулиць у м. Вознесенську, що підтверджується матеріалами справи, відповідно він є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КпАП України.

Суд, з врахуванням вимог ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268, ч. 1 ст. 286 КАС України, вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи в межах вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що відповідно до постанови серії ДП18 № 042541, винесеної інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Миколаївській області 10.04.2019 року, позивач, будучи відповідальною особою, порушив правила, норми та стандарти в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулично-шляхової мережі м. Вознесенська, оскільки експлуатаційний стан обстежених ділянок не відповідає вимогам п.п.3.1.1, 3.1.11, 3.1.12, 4.1.1, 4.2.1 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху». Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», а саме: не вжито заходів щодо ліквідації недоліків дорожнього полотна, дорожньої розмітки, установки тимчасових засобів регулювання дорожнього руху, дорожніх знаків, (приведення їх у належний стан) (акти обстеження ділянок вулично-шляхових мереж від 10.04.2019 року). В зв`язку з чим, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КпАП України, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн. 00 коп.

Окремого фіксування обставин події в протоколі про адміністративне правопорушення представник поліції не здійснював, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 254, ч.ч. 2, 4, 5 ст. 258 КпАП України, п. 4 розділу І наказу МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Аналізуючи доводи сторін, суд виходить з наступного.

Так, згідно ч.1 ст. 140 КпАП України порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані зокрема забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів (ч.3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно ст. 16 Закону України "Про автомобільні дороги " вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. До компетенції міських рад та їх виконавчих комітетів (як власника доріг) входить у сфері дорожнього руху виконання вимог законодавства та рішень органів виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку, розробка, затвердження та реалізація міських і районних програм розвитку дорожнього руху та його безпеки, формування міських і районних фондів, у тому числі позабюджетних, для фінансування програм і окремих заходів, спрямованих на розвиток дорожнього руху та його безпеки, організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, керівництво та контроль за діяльністю підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання за виконанням вимог законодавства, рішень органів державної виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку, як це передбачено ст. 6 Закону України "Про дорожній рух".

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 20 Закону України «Про автомобільні дороги» органи місцевого самоврядування в частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів мають право здійснювати капітальний та поточний ремонт вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення, за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів (як співфінансування на договірних засадах).

Як вбачається з матеріалів справи, одним з основних завдань Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради є виконання функцій замовника, контроль за будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів (п. 44 п. 18 Розділу II Положення «Про управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради», затвердженого рішенням Вознесенської міської ради від 14.01.2008 року за № 2, в редакції рішення Вознесенської міської ради від 19.10.2018 року за № 2).

До компетенції посадових осіб вказаного управління належить, зокрема, погодження графіку проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем (виробником) згідно з діючими будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативними документами.

Виходячи з наведеного, з метою утримання вулично-шляхової мережі в місті Вознесенську, Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради (відділ розвитку житлово-комунального господарства Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради) за рахунок коштів місцевого бюджету і на пайових засадах будівництва, реконструкції та ремонту доріг місцевого значення, здійснює окремі заходи, зокрема поточний та капітальний ремонти доріг та інші заходи, пов`язані з безпекою дорожнього руху та утриманням комунальних доріг.

Водночас судом встановлено, що відповідно до укладеного 13.12.2018 року між Управлінням житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради та КП «Санітарна очистка міста» договору підряду на виконання робіт за №274, на КП «Санітарна очистка міста» було покладене зобов`язання виконати роботи по поточному ремонту та утриманню ТЗРДР в м. Вознесенську у встановлений договором строк, а саме до 31.12.2018 року. Доказів, що має місце порушення з боку КП «Санітарна очистка міста» строків проведення відповідних робіт матеріали справи не містять.

Інші договори на поточний ремонт та утримання ТЗРДР в м. Вознесенську між КП «Санітарна очистка міста» та Управлінням житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради не укладалися в зв`язку з відсутністю фінансування (повідомлення Управління житлово-комунального господарства та капітального будівництва Вознесенської міської ради за № 214/05.01-02 від 11.05.2019 року).

Таким чином, з огляду на викладене, притягнення позивача, як посадової особи КП «Санітарна очистка міста», до адміністративної відповідальності, відбулося безпідставно, без аналізу усіх обставин справи та за відсутності відповідних доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст. 7 КпАП України).

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання відповідних доказів (ст. 251 КпАП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

При цьому, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений вищевказаною статтею, розподіляється наступним чином: позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Отже, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КпАП України, в зв`язку з чим, спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 241-246, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову ДП18 № 042541 від 10.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.140 КпАП України відносно ОСОБА_1 , скасувати, а провадження по справі закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Лузан