Справа № 824/785/18-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/785/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

14 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2018 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася в Чернівецький окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови відновлення виплати призначеної довічно пенсії по інвалідності відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006 року із розрахунку 8 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткової пенсії із розрахунку 75% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2008 року;

- зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відновити виплату призначеної довічно пенсії по інвалідності відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19 грудня 2006 року із розрахунку 8 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткової пенсії із розрахунку 75% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2008 р. справа 2-а-24862/08;

- зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повернути різницю не сплачених сум пенсії з урахуванням одержаних сум пенсії починаючи з 01 листопада 2011 року по день відновлення, відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення."

Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 27 лютого 2019 року у задоволені адміністративного позову відмовив. Суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача при нарахуванні та виплаті пенсій позивачеві відповідно до ст. 50, 54 Закону № 796-XII, з 01.11.2011 у розмірах встановлених постановою КМУ №745 та з 01.01.2012 у розмірах встановлених постановою КМУ № 1210, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 у справі №2-а-24862/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську Донецької області про перерахунок пенсії, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську Донецької області перерахувати позивачу пенсію по інвалідності відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006 із розрахунку 8 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткової пенсії із розрахунку 75% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вважає, що Донецький окружний адміністративний суд встановив довічне право ОСОБА_1 на отримання пенсії, а суд першої інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню, порушуючи статтю 58 Конституції України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про відсутність підстав для відновлення позивачу виплати призначеної довічно пенсії по інвалідності відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006 року. Вважає, що 19.06.2011 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 №3491-VI та на виконання вказаного Закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», де установлено розміри виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 01.01.2012 постанова Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745 припинила свою дію, у зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Таким чином, пенсійний орган зазначає, що позивач отримує пенсію відповідно до положень чинного законодавства.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2019, з урахуванням вимог статтей 306, 307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія) та особа з інвалідністю 2 групи довічно, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 30.07.1997, довідкою медичного огляду МСЕ №044604, експертним висновком отриманого захворювання №2488/157-5 від 23.05.1991.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 у справі №2-а-24862/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську Донецької області про перерахунок пенсії, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську Донецької області перерахувати позивачу пенсію по інвалідності відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006 року із розрахунку 8 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткової пенсії із розрахунку 75% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вказана постанова набрала законної сили 21.01.2009 згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду.

Згідно поданих до справи довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та розпоряджень про призначення та перерахування пенсії встановлено, що позивач з жовтня 2008 року по жовтень 2011 року отримувала пенсію у підвищеному розмірі відповідно до постанови Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 року у справі №2-а-24862/08. З 01.11.2011 розмір пенсії позивачу зменшено внаслідок перерахування проведеного пенсійним органом.

02.07.2018 позивач звернулась із заявою до пенсійного органу про відновлення ОСОБА_1 виплати, призначеної довічно пенсії по інвалідності відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006, відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008.

16.07.2018 відповідачем у листі №566/0-11/13 відмовлено у поновленні виплати пенсії позивачу. Відмова обґрунтована тим, що з 01.11.2011 виплата пенсії позивача приведена у відповідність до постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745, а з 01.01.2012 до постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»» від 14.06.2011 №3491-VI, постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі - Закон № 796), в редакції закону від 19.12.2006 р., пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Розмір додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1 був визначений у ст. 50 Закону № 796, та для інвалідів II групи становив 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника був передбачений у ст. 54 Закону № 796, та для інвалідів II групи становив 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону № 796 у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Як встановлено судом першої інстанції, з жовтня 2008 по жовтень 2011 (включно) позивач отримувала пенсію відповідно до постанови Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 у справі №2-а-24862/08 відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006 із розрахунку 8 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткової пенсії із розрахунку 75% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

19.06.2011 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»» від 14.06.2011 р. №3491-VI. На виконання вказаного Закону прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», де установлено розміри виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 01.01.2012 р. постанова Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 р. №745 припинила свою дію, у зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як вірно зазначено судом першої інстанції, з 01.11.2011 позивачу пенсія підлягала виплаті відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №745, а з 01.01.2012, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №1210, оскільки вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 N 1058-IV, встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та Законом про Державний бюджет України на поточний бюджетний період.

Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 були визначені мінімальні розміри основної пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 4 червня 2011 року № 3491-VI, який набрав чинності 19 червня 2011 року, зокрема пунктом сім частиною першою зазначеного Закону, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом чотири, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року норми пункту четвертого Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнано такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Відповідно до пункту третього Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини 2 статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Також, пунктом четвертим Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року, який набрав чинності 3 серпня 2014 року, доповнено Розділ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 67, якими встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

Крім того, 28 грудня 2014 року прийнято Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», пунктом 9 Прикінцевих положень якого встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, який набув чинності 1 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011, 2012 та 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

У відповідності до пункту 3 статті 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту.

Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Із набуттям чинності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру виплат передбачених, зокрема, статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, пунктом 63 якого, зокрема розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким установлено, що норми і положення зокрема ст. 50, 54 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно із новою редакцією ст. 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210 було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 11 Постанови №1210 мінімальний розмір пенсії для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II групи інвалідності - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 13 Постанови №1210 встановлено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону № 796-ХІІ виплачується у таких розмірах: особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інвалідам II групи - 379,6 гривні.

При цьому, положення Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ неконституційними не визнавались, положення Постанови КМУ № 1210 є також чинними.

Щодо посилань позивача на те, що зміни в редакції Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звужують права громадян та суперечать Конституції України, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані зміни не визнані Конституційним Судом України неконституційними, а тому є чинними та обов'яковими для виконання.

Крім того, право встановлювати законодавчі обмеження щодо виплати пенсії узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини викладеною в рішенні від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (заява №43331/12), в якому суд розглянувши скаргу, зокрема, за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19.01.2010 року після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів, вказав на відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат.

Таким чином, розміри додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачені статтями 50, 54 Закону № 796-XII, були змінені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №745, а з 01.01.2012, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1210.

Також, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необгрунтованими, оскільки у постанові Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 у справі №2-а-24862/08 встановлено право позивача на отримання пенсії відповідно до статей 50; 54 пункт 4; 67 пункт 3; 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції від 19.12.2006 року. При цьому, Донецький окружний адміністративний суд не встановив довічне право ОСОБА_1 на отримання пенсії в редакції законодавства від 19.12.2006 року.

Також, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745, та з 01.01.2012 р., на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 встановлено інший порядок визначення та виплат розмірів додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону № 796-XII.

Отже, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19.11.2008 у справі №2-а-24862/08 виконано у повному обсязі, а відтак твердження позивача на протиправну бездіяльність відповідача щодо невиконання вказаного рішення суду стосовно відновлення пенсії є безпідставними.

Аналогічних висновків дійшов Верховий Суд у постановах: від 06.06.2018 по справі № 816/4614/15; від 19.06.2018 по справі № 344/14522/17; від 25.10.2018 по справі № 629/4376/16; від 22.11.2018 по справі № 640/19008/16, а також від 22.01.2019 у справі № 281/667/17.

Враховуючи вищенаведене, колегія судів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача при нарахуванні та виплаті пенсій позивачеві відповідно до ст. 50, 54 Закону № 796-XII, з 01.11.2011 у розмірах встановлених постановою КМУ №745 та з 01.01.2012 у розмірах встановлених постановою КМУ № 1210, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий

Смілянець Е. С.

Судді

Сушко О.О. Залімський І. Г.