Справа № 500/921/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/921/19

06 травня 2019 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб`юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тернопільська міська рада про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тернопільська міська рада, в якій позивач просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0700 для ведення городництва за адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування кадастрового номеру НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась до відповідача із письмовою заявою про скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки та її кадастрового номера, натомість ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області листом - відповіддю від 02.04.2019 за №49/147/-19 відмовлено у задоволені заяви, а тому права і інтереси позивачки ОСОБА_1 підлягають судовому захисту.

Позивач зазначає, що судовими рішеннями визнано недійсним рішення сесії Тернопільської міської ради від 29.11.2013 №6/39/112 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0700 га за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_3 " та визнано недійсним договір оренди землі від 27.01.2014, укладений між Тернопільською міською радою та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 .

Вважає, що державна реєстрація земельної ділянки площею 0,0700 для ведення городництва за адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування кадастрового номеру НОМЕР_1 підлягає скасуванню відповідачем.

Ухвалою суду від 16.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на мотиви, викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (аркуш справи 34), причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов станом на час розгляду справи до суду не надходив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тернопільська міська рада в судове засідання уповноваженого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (аркуш справи 35). Причини неявки суду не повідомила.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачеві на праві приватної спільної часткової власності із часткою 1/2 належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.04.2019 №162695622 (аркуші справи 14-15).

Також, відповідно до тієї ж інформаційної довідки ОСОБА_3 є власником 1/2 вказаного будинку.

Рішенням тридцять дев`ятої сесії шостого скликання Тернопільської міської ради №6/39/112 від 29.11.2013 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0700 га за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3 ." затверджено гр. ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0700 для ведення городництва за адресою АДРЕСА_1 та надано гр. ОСОБА_3 (ід. номер НОМЕР_2 ) в оренду терміном на п`ять років земельну ділянку (кад. номер НОМЕР_1 ) площею 0,700 га для ведення городництва за адресою АДРЕСА_1 . Зобов`язати гр. ОСОБА_3 в двомісячний термін здійснити державну реєстрацію права оренди на земельну відповідно до чинного законодавства (аркуш справи 18).

На підставі зазначеного рішення між Тернопільською міською радою та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 , про що в книзі записів засвідчення факту реєстрації 06.02.2014 вчинено запис за №5112 (аркуш справи 16).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.03.2015 у справі №607/7360/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, ОСОБА_3 , треті особи: Відділ земельних ресурсів Тернопільської міської ради, Державна інспекція сільського господарства у Тернопільській області про визнання недійсним рішень та зобов`язання вчинити дії позовні вимоги задоволено частково, а саме, постановлено:

визнати недійсними рішення сесії Тернопільської міської ради №6/39/112 від 29.11.2013 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0700 га за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_3 " та рішення сесії Тернопільської міської ради №6/39/69 від 29.11.2013 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0300 га за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_3 ";

зобов`язати Тернопільську міську раду розглянути питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,0215 га за адресою АДРЕСА_1 (аркуші справи 20-25).

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 23.06.2015 рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року в частині визнання недійсним рішення сесії Тернопільської міської ради №6/39/112 від 29.11.2013 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0700 га за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_3 " залишено без змін (аркуші справи 26-28).

Визнаючи недійсним вказане рішення Тернопільської міської ради №6/39/112 судами встановлено, що у вказану площу земельної ділянки (0,0700 га) увійшла земельна ділянка, якою правомірно користується ОСОБА_1 , чим порушено її права

Крім цього, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.06.2018, що набрало законної сили, у справі №607/7210/17 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, ОСОБА_3 . про визнання договору оренди землі недійсним та скасування рішення державного реєстратора, визнано недійсним договір оренди землі від 27.01.2014, укладений між Тернопільською міською радою в особі заступника голови з питань діяльності виконавчих органів ради та ОСОБА_3 щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 (аркуш справи 29).

На підставі рішення суду від 22.06.2018 по справі №607/7210/17 19.02.2019 здійснено державну реєстрацію скасування права оренди земельної ділянки площею 0,0700 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, аркуш справи 38).

Таким чином, приватно-правовий спір щодо права користування земельною ділянкою вирішений в цивільному порядку.

Позивач 06.03.2019 звернулась до ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області із письмовою заявою про скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки та її кадастрового номеру, оскільки зазначене перешкоджає позивачу оформити право на земельну ділянку, яка знаходиться у її правомірному користуванні.

Листом від 02.04.2019 №49/147/-19 відповідач повідомив, що відповідно до пункту 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника. Також зазначив, що підстави та порядок скасування державної реєстрації земельної ділянки та її кадастрового номера з інших підстав чинним законодавством України не передбачена (аркуш справи 19).

ОСОБА_1 , вважаючи, що її права підлягають судовому захисту, звернулася із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 193 Земельного кодексу України Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Статтею 194 Земельного кодексу України встановлено, що призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру встановлює Закон України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 №36130-VI (далі - Закон №36130-VI).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №36130-VI державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною першою статті 9 Закону №36130-VI визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону №36130-VI Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону №36130-VI, земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.

Відповідно до частини 6 статті 16 Закону №36130-VI, кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно із статтею 20 Закону №36130-VI відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Відповідно до частини 10 статті 24 Закону №36130-VI державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Відповідно до частини третьої статті 5 №36130-VI Кабінет Міністрів України постановою від 17 жовтня 2012 року №1051 затвердив Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок №1051).

Згідно з пунктами 4 Порядку №1051 ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, зазначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: 1) поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру.

З положень наведених вище норм Закону №3613-VI та Порядку №1051 вбачається, що саме державний кадастровий реєстратор, є особою до виключних повноважень якого, зокрема належить вирішення питання щодо прийняття рішення про внесення відомостей до державного земельного кадастру, а також відмову у внесенні або наданні відомостей, в тому числі і про скасування державної реєстрації земельної ділянки, оскільки під державною реєстрацією земельної ділянки розуміється внесення до Державного земельного кадастру передбачених Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера (ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр»).

Наведені у частині 10 статті 24 Законом №3613-VІ випадки скасування державної реєстрації земельної ділянки розраховані на відсутність спірних правовідносин та не можуть обмежувати право особи на захист своїх земельних прав та інтересів у разі неправомірної реєстрації земельної ділянки за іншою особою.

Як встановлено судом, Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.03.2015, яке частково скасовано рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 23.06.2015, у цивільній справі №607/7360/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської ради, ОСОБА_3 , треті особи: Відділ земельних ресурсів Тернопільської міської ради, Державна інспекція сільського господарства у Тернопільській області про визнання недійсним рішень та зобов`язання вчинити дії, вирішено позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зазначеними судовими рішенням встановлено, що проекти землеустрою про відведення ОСОБА_3 земельних ділянок площами 0,0700 га та 0,0300 у сукупності із планом поділу ділянки по АДРЕСА_1 із Варіантом №4 поділу, Додаток №6, на підставі якого здійснено поділ земельної ділянки площею 0,06 га по АДРЕСА_1 за рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 26.03.2002 вбачається, що при складанні та затвердженні оспорюваними рішенням проектів землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельних ділянок площами 0,0700 га та 0,0300 га, не враховано проведений за вказаним рішенням суду поділ земельної ділянки згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 13.09.2001, не враховано прав суміжних землекористувачів, відтак суд прийшов до переконання, що рішення Тернопільської міської ради №6/39/112 від 29.11.2013 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0700 га за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі якого відповідно був укладений спірний договір оренди землі від 27.01.2014 порушує права позивачки ОСОБА_1

Також, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2015 року та рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 23 червня 2015 року встановлено, що у площу земельної ділянки, яка надана відповідачці ОСОБА_3 на підставі рішення сесії Тернопільської міської ради №6/39/112 від 29.11.2013 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведенні земельної ділянки площею 0,0700 га за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3» увійшла земельна ділянка, якою правомірно користувалася ОСОБА_4 , а тому, Тернопільська міська рада не припинивши право користуванні земельною ділянкою ОСОБА_3 надала її відповідачці ОСОБА_1, чим порушила права ОСОБА_3

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд звертає увагу на те, що у даному випадку, захист прав позивача у позасудовому порядку неможливий, оскільки чинним законодавством встановлено право державного реєстратора щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки виключно у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок, або якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника, однак, вказані обставини не можуть обмежувати право позивача на захист своїх законних інтересів, а тому, суд приходить до висновку, що захист прав позивача можливий шляхом прийняття судового рішення про зобов`язання державного реєстратора скасувати державну реєстрацію земельної ділянки.

Судове рішення є самостійною підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки і відсутність цієї підстави в переліку підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки, передбачених законом, не відміняє обов`язковості виконання судового рішення.

Разом із тим, слід зазначити, що статтею 24 Закону №36130-VI визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 25 Закону №36130-VІ поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

При цьому, скасування держаної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі зумовлює скасування її кадастрового номеру та закриття поземельної книги.

Суд зауважує, що обраний позивачем спосіб правового захисту, а саме, скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом скасування кадастрового номеру не в повній мірі відповідає вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр». Зокрема, відомості до земельного кадастру можуть бути внесені лише кадастровим реєстратором (на підставі судового рішення), а не безпосередньо судом. Також, наслідком скасування державної реєстрації земельної ділянки є - закриття Поземельної книги та скасування кадастрового номеру.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Відповідно до ч. 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України (постанова від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15), суд при прийнятті рішення повинен визначити такий спосіб відновлення порушеного права, який є ефективним та який виключив би подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги необхідність ефективного захисту прав та інтересів позивача, що ґрунтується на чинному законодавстві України, суд вважає необхідним здійснити такий захист, задоволивши позовні вимоги шляхом зобов`язання ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0700 га кадастровий номер: НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 шляхом закриття Поземельної книги та скасування кадастрового номеру земельної ділянки.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 а частини 1 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у статті 2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений позивачем відповідно до квитанції від 08.04.2019 року №0.0..1 (аркуш справи 3).

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Лисенка, 20а, м. Тернопіль, 46002, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тернопільська міська рада (вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, 46001, ) про зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0700 га кадастровий номер: НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 шляхом закриття Поземельної книги та скасування кадастрового номеру земельної ділянки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) судового збору сплаченого при поданні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 травня 2019 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб`юк П.М.