Справа № 280/705/19
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 травня 2019 року (16 год. 15 хв.)Справа № 280/705/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В., секретар судового засідання Стовбур А.Ю.,

за участю представників: позивача - Седлярова В.С., відповідача - Сазонова Р.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови в частині, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі - позивач, ПАТ «ЗОЕ») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - відповідач, НКРЕКП), в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати підпункт 3 пункту 3 постанови №113 від 30.01.2019 «Про алгоритм розподілу коштів» в частині встановлення алгоритму розподілу коштів для Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», згідно з яким АТ «Ощадбанк» перераховує кошти, що надійшли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ПАТ «Запоріжжяобленерго» на поточний рахунок із спеціальним режимом оптового постачальника електричної енергії.

Ухвалою суду від 25.02.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 20.03.2019.

22.03.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 08.04.2019.

Крім того, 08.04.2019 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17.04.2019.

17.04.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 07.05.2019.

В судовому засіданні 06.05.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що НКРЕКП протиправно та всупереч вимог чинного законодавства України прийнято постанову №113 від 30.01.2019 «Про алгоритм розподілу коштів». Зазначає, що спірною постановою установлено алгоритм розподілу коштів для операторів систем розподілу (у тому числі як правонаступників енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території), згідно з яким АТ «Ощадбанк» доручено перераховувати кошти, що надійшли на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території (у тому числі правонаступниками яких є оператори систем розподілу) на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії до погашення загальної суми заборгованості, а саме до досягнення суми: ПАТ «Запоріжжяобленерго» - 519 898 477,10 грн. Разом з тим, позивач зазначає, що під час прийняття спірного рішення НКРЕКП не було враховано те, що з 01.01.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» не є електропостачальником, проте є оператором системи розподілу електричної енергії. На думку позивача, стаття 75 Закону України «Про ринок електричної енергії», як і стаття 15-1 Закону України «Про електроенергетику», не передбачають права (повноважень) Регулятора - НКРЕКП встановлювати алгоритм розподілу коштів для: операторів систем розподілу як правонаступників енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території та/або енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, правонаступниками яких є оператори систем розподілу.

Крім того, позивач вказував на ту обставину, що інформація, яка надана ДП «Енергоринок» відповідачеві щодо заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго» за куповану електричну енергію перед ДП «Енергоринок», яка виникла до 01.01.2019 року та станом на 01.02.2019 по якій наступив строк виконання на суму 519 898 477,10 грн., не відповідає дійсності, оскільки фактичний розмір фінансових зобов`язань перед ДП «Енергоринок», строк виконання яких настав на 31.01.2019, складав 11 450 645,88 грн., а строк виконання інших зобов`язань був розстрочений за судовими рішеннями.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що з 11.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії», пунктом 7 частини 3 статті 6 якого визначено, що до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії віднесено встановлення алгоритму розподілу коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання. Зазначає, що з 01.01.2019 припинили свою діяльність енергопостачальники, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, правонаступниками яких, зокрема, в частині прав та обов`язків, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, стали оператори системи розподілу. Відповідач зазначає, що позивачем не заперечується той факт, що до 01.01.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснювало діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом на території Запорізької області, на підставі ліцензії, виданої Національною комісією з питань регулювання електроенергетики України від 04.09.1996 №74. Крім того, відповідно до наявної у ПАТ «ЗОЕ» ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, ПАТ «Запоріжжяобленерго» з 01.01.2019 є оператором системи розподілу (ОСР). Отже, в силу пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», ПАТ «Запоріжжяобленерго» як оператор системи розподілу (ОСР) є правонаступником енергопостачальника, що здійснював господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території (ЕЗТ), а саме на території Запорізької області. Таким чином, на думку відповідача, НКРЕКП наділена повноваженнями затверджувати (встановлювати) алгоритм розподілу коштів для операторів систем розподілу (у тому числі як правонаступників енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території), та вносити зміни до нього.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію викладену в письмових запереченнях та просив відмовити в задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 30.01.2019 НКРЕКП прийнято постанову №113 «Про алгоритм розподілу коштів», пунктом 3 якої встановлено алгоритм розподілу коштів для операторів систем розподілу (у тому числі як правонаступників енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території), згідно з яким АТ «Ощадбанк» перерахувати кошти: 3) що надійшли на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території (у тому числі правонаступниками яких є оператори систем розподілу), АТ «Одесаобленерго», ПрАТ «Київобленерго», ПрАТ «Кіровоградобленерго», АТ «Чернівщобленерго», АТ «Херсонобленерго», АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», АТ «Миколаївобленерго», ПАТ «Запоріжжяобленерго», ТзОВ «Енергія-новий розділ», АТ «Харківобленерго», ПАТ «Черкасиобленерго», ДП «Регіональні електричні мережі» та ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії до погашення загальної суми заборгованості, а саме до досягнення суми, зокрема ПАТ «Запоріжжяобленерго» - 28 967 302,35 грн.

Після перерахування загальної суми заборгованості АТ «Одесаобленерго», ПрАТ «Київобленерго», ПрАТ «Кіровоградобленерго», АТ «Чернівщобленерго», АТ «Херсонобленерго», АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», АТ «Миколаївобленерго», ПАТ «Запоріжжяобленерго», ТзОВ «Енергія-новий розділ», АТ «Харківобленерго», ПАТ «Черкасиобленерго», ДП «Регіональні електричні мережі» та ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» АТ «Ощадбанк» кошти, що надійшли на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території (у тому числі правонаступниками яких є оператори систем розподілу), перераховувати в повному обсязі на їхні поточні рахунки.

08.02.2019 НКРЕКП прийнято постанову №169 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 30 січня 2019 року №113», якою постановлено внести до постанови НКРЕКП від 30 січня 2019 року №113 «Про алгоритм розподілу коштів» такі зміни: 3) підпункти 2 та 3 пункту 3 викласти в такій редакції:

«3) що надійшли на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території (у тому числі правонаступниками яких є оператори систем розподілу), АТ «Чернівціобленерго», ПАТ «Черкасиобленерго», АТ «Харківобленерго», ДП «Регіональні електричні мережі», АТ «Одесаобленерго», АТ «Миколаївобленерго», ВАТ «Луганськобленерго», ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», ПрАТ «Кіровоградобленерго», ПрАТ «Київобленерго», ТзОВ «Енергія-новий розділ», ПАТ «Запоріжжяобленерго», ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговуплля», АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ПАТ «Вінницяобленерго» на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії до погашення загальної суми заборгованості, а саме до досягнення суми: ПАТ «Запоріжжяобленерго» - 519 898 477,10 грн.

Після перерахування загальної суми заборгованості АТ «Чернівціобленерго», ПАТ «Черкасиобленерго», АТ «Харківобленерго», ДП «Регіональні електричні мережі», АТ «Одесаобленерго», АТ «Миколаївобленерго», ВАТ «Луганськобленерго», ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання», ПрАТ «Кіровоградобленерго», ПрАТ «Київобленерго», ТзОВ «Енергія-новий розділ», ПАТ «Запоріжжяобленерго», ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговуплля», АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ПАТ «Вінницяобленерго», АТ «Ощадбанк» кошти, що надійшли на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території (у тому числі правонаступниками яких є оператори систем розподілу), перераховувати в повному обсязі на їхні поточні рахунки.».

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття спірної постанови, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що підставою для звернення ПАТ «ЗОЕ» з даним позовом до суду стало твердження позивача про відсутність у НКРЕКП повноважень щодо затвердження алгоритму розподілу коштів відносно ПАТ «ЗОЕ», оскільки з 01.01.2019 позивач не має статуту енергопостачальника, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, а встановлення алгоритму розподілу коштів для операторів системи розподілу електричної енергії, яким є позивач з 01.01.2019, чинним законодавством України не передбачено.

В свою чергу, відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вказував на те, що НКРЕКП мало повноваження щодо затвердження алгоритму розподілу коштів у 2019 році, оскільки відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01 січня 2019 року запроваджується перехідний період на новому ринку електричної енергії до моменту запровадження повномасштабного ринку електричної енергії, а оператори системи розподілу є правонаступниками в частині прав та обов`язків, у тому числі пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією; за договорами, укладеними з державним підприємством, що провадить діяльність з оптового постачання електричної енергії, судовими рішеннями, прийнятими у справах щодо цього підприємства.

Отже, суд дійшов висновку, що для правильного вирішення адміністративної справи необхідно встановити чи мало НКРЕКП у 2019 році повноваження встановлювати алгоритм розподілу коштів для оператора системи розподілу щодо заборгованості яка виникла до 01.01.2019 під час здійснення діяльності з постачання електричної енергії на закріпленій території.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон №1540-VIII), Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно п.1 ч.1 ст.2 Закону №1540-VIII, Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії.

Частиною 1 статті 3 Закону №1540-VIII передбачено, що Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №1540-VIII, Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Згідно п.10 ч.1 ст.17 Закону №1540-VIII, для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор: бере участь у регулюванні платіжно-розрахункових відносин на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг у випадках, визначених законом.

Суд зазначає, що 11.06.2017 набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище (далі - Закон №2019-VIII).

Пунктом 7 частини 3 статті 6 Закону №2019-VIII передбачено, що до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать встановлення, серед іншого алгоритму розподілу коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання.

Отже, чинним законодавством України передбачено повноваження Регулятора - НКРЕКП на встановлення на ринку електричної енергії алгоритму розподілу коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання.

Відповідно до пункту 23 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про електроенергетику», крім:

визначення термінів «енергогенеруючі компанії», «енергопостачальники», «оптовий ринок електричної енергії України», «учасники оптового ринку електричної енергії України», «граничні показники», «поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптового ринку електричної енергії», «алгоритм оптового ринку електричної енергії», «оптове постачання електричної енергії», «уповноважений банк», передбачених статтею 1, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії;

статті 9, яка втрачає чинність через 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом;

абзаців першого і другого частини другої статті 12, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії;

статей 15, 15-1, 17, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії.

Суд зазначає, що статтею 1 Закону України «Про електроенергетику», надано визначення основним поняття щодо спірних правовідносин, а саме:

оптовий ринок електричної енергії України (далі - ОРЕ) - ринок, що створюється суб`єктами господарської діяльності для купівлі-продажу електричної енергії на підставі договору;

учасники оптового ринку електричної енергії України - суб`єкти господарської діяльності, які продають та купують електричну енергію на оптовому ринку електричної енергії України на підставі договору;

енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою її продажу та/або постачання споживачам або з метою її експорту та/або імпорту;

алгоритм оптового ринку електричної енергії - порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання без платіжних доручень, який встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптового ринку електричної енергії (далі - поточні рахунки) - рахунки суб`єктів підприємницької діяльності, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території та оптове постачання електричної енергії, відкриті в уповноваженому банку і призначені виключно для накопичення коштів, отриманих за електричну енергію від споживачів, та розрахунків з учасниками оптового ринку електричної енергії.

Відповідно до положень статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», для проведення розрахунків за закуплену на оптовому ринку електричної енергії України та спожиту електричну енергію енергопостачальники, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, їх відокремлені підрозділи, постачальники універсальних послуг, постачальники «останньої надії» та оптовий постачальник електричної енергії відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

Статтею 15 Закону України «Про електроенергетику» оптовий ринок електричної енергії України створюється на підставі договору.

Відповідно до пункту 9.1 Інструкції про порядок використання коштів оптового ринку електричної енергії України, визначає зміст двох складових частин з яких складається алгоритм ОРЕ. Перша складова стосується порядку розподілу коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання місцевих енергопостачальників (далі - Алгоритм постачальників), а друга складова стосується порядку розподілу коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника (далі - Алгоритм розподілу).

Відповідно до положень пункту 10.1.1. Інструкції про порядок використання коштів оптового ринку електричної енергії України, всі запропоновані зміни до Алгоритму Оптового ринку встановлюються і затверджуються відповідною постановою НКРЕКП.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що НКРЕКП уповноважене здійснювати заходи щодо встановлення алгоритму розподілу коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання місцевих енергопостачальників та розподілу коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника.

Суд зазначає, що позивачем фактично не заперечувався факт наявності у відповідача зазначених вище повноважень, проте, позивач зазначав про те, що ПАТ «ЗОЕ» не має з 01.01.2019 статусу енергопостачальника, що унеможливлює встановлення щодо нього відповідного алгоритму розподілу коштів.

Проте, суд не може погодитись з зазначеним твердженням представника позивача, з огляду на наступне.

З 11.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії», яким впроваджується нова модель ринку електричної енергії, та вводяться нові суб`єкти даного ринку, зокрема, такий суб`єкт як оператор системи розподілу.

Абзацом 1 пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII визначено, що під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

Відповідно до абзацу 16 пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII, діяльність з розподілу електричної енергії з 1 січня 2019 року здійснюється на підставі нових ліцензій на провадження діяльності з розподілу електричної енергії.

Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснило заходи з відокремлення діяльності з постачання електричної енергії від її передачі шляхом створення ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», на яке покладено виконання упродовж двох років функцій постачальника універсальних послуг.

Також, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що до 01.01.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснювало діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом на території Запорізької області, на підставі ліцензії, виданої Національною комісією з питань регулювання електроенергетики України від 04.09.1996 №74, а з 01.01.2019 ПАТ «ЗОЕ» є оператором системи розподілу (ОСР), відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, виданої на підставі постанови НКРЕКП від 13.11.2018 №1415.

Суд зазначає, що відповідно до абзацу 22 пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII, у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків: пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією; за укладеними договорами про приєднання до електричних мереж; за укладеними договорами спільного використання технологічних електричних мереж; за договорами, укладеними з державним підприємством, що провадить діяльність з оптового постачання електричної енергії, судовими рішеннями, прийнятими у справах щодо цього підприємства; за кредитними договорами, договорами застави, поруки, обумовленими провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами; за зобов`язаннями, пов`язаними з купівлею-продажем, ремонтом, будівництвом та іншими операціями з майном, яке забезпечує діяльність оператора системи розподілу; за зобов`язаннями, пов`язаними з емісією, володінням цінними паперами та іншими зобов`язаннями, пов`язаними з власними або придбаними цінними паперами.

Отже, ПАТ «Запоріжжяобленерго», як оператор системи розподілу, є правонаступником енергопостачальника, що здійснював господарську діяльність з постачання електричної енергії на території Запорізької області, та відповідно має виконати зобов`язання перед ДП «Енергоринок» у частині погашення заборгованості перед оптовим постачальником за електричну енергію куповану до 01.01.2019.

Також, суд враховує і ту обставину, що усі кошти, які надходять ОСР від споживачів/електропостачальників електричної енергії як оплата за розподіл електричної енергії з 01 січня 2019 року, надходять виключно на поточні рахунки ОСР, в тому числі рахунки ПАТ «ЗОЕ», що не спростовано позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що НКРЕКП наділена повноваженнями затверджувати (встановлювати) алгоритм розподілу коштів для операторів систем розподілу, як правонаступників енергопостачальників, що здійснювали господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, та вносити зміни до нього.

При цьому, суд відхиляє посилання представника позивача на статтю 75 Закону №2019-VIII, оскільки механізм застосування рахунків із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків на ринку електричної енергії України, встановлений частинами другою та п`ятою статті 75 Закону, підлягає застосуванню з дати початку дії нового ринку електричної енергії.

В свою чергу, пунктом 2 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2019-VIII, передбачено, що балансуючий ринок та ринок допоміжних послуг, ринок «на добу наперед» та внутрішньодобовий ринок, двосторонні договори (далі - новий ринок електричної енергії) починають діяти з 1 липня 2019 року. При цьому балансуючий ринок, ринок «на добу наперед», внутрішньодобовий ринок та двосторонні договори запроваджуються одночасно.

До дати початку дії нового ринку електричної енергії (у перехідний період), порядок проведення розрахунків за закуплену на Оптовому ринку електричної енергії України та спожиту електричну енергію здійснюється відповідно до положень розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону та, відповідно, статей 15 та 15-1 Закону України «Про електроенергетику».

Щодо твердження позивача про те, що розмір заборгованості ПАТ «ЗОЕ» перед ДП «Енергоринок», строк виконання яких настав на 31.01.2019, складав 11 450 645,88 грн., а строк виконання інших зобов`язань був розстрочений за судовими рішеннями, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що з метою забезпечення проведення платіжно-розрахункових відносин на ОРЕ у перехідному періоді до моменту запровадження повномасштабного ринку електричної енергії (з 01 січня 2019 року до 01 липня 2019 року) на відкритому засіданні НКРЕКП було прийнято постанову НКРЕКП від 18.01.2019 №26 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 13 червня 2013 року № 700», якою затверджено Порядок розподілу коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників універсальних послуг, постачальника «останньої надії» та операторів систем розподілу, який набрав чинність 30.01.2019.

Відповідно до пункту 1 Порядку, він визначає алгоритм розподілу коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання електропостачальників, що виконують функції постачальника універсальних послуг (далі - ПУП) та постачальника «останньої надії» (далі - ПОН) на закріпленій території, операторів систем розподілу (у тому числі як правонаступників енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території) (далі - ОСР) на поточні рахунки ПУП, ПОН, ОСР та на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії (далі - Оптовий постачальник).

Пунктом 2 Порядку визначено, що метою цього Порядку є забезпечення належного функціонування Оптового ринку електричної енергії України шляхом здійснення прозорих розрахунків на ньому.

Згідно з пунктом 4 Порядку кошти від споживачів електричної енергії, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання ПУП, ПОН, ОСР, розподіляються уповноваженим банком на поточні рахунки ПУП, ПОН, ОСР та на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Оптового постачальника з урахуванням вимог, визначених пунктами 5-9 цього Порядку.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що у разі наявності заборгованості ОСР, виникнення заборгованості ПУП, ПОН перед Оптовим постачальником за куповану електричну енергію відповідно до фінансових зобов`язань з оплати електричної енергії Оптовий постачальник надає до 10:00 НКРЕКП довідку, підписану директором (заступником директора) та головним бухгалтером (заступником головного бухгалтера) Оптового постачальника, щодо сум заборгованості ПУП, ПОН та ОСР, що мають бути перераховані з поточних рахунків із спеціальним режимом використання ПУП, ПОН, ОСР на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Оптового постачальника.

НКРЕКП на підставі довідок, отриманих від Оптового постачальника, затверджує та доводить до відома уповноваженого банку зміни до алгоритму розподілу коштів.

Разом з цим, відповідно до пункту 8 Порядку з коштів, які надійшли на поточні рахунки із спеціальним режимом використання ПУП, ПОН, ОСР, які мають заборгованість перед Оптовим постачальником з оплати електричної енергії, уповноважений банк на підставі алгоритму розподілу коштів, встановленого НКРЕКП, перераховує кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Оптового постачальника до досягнення суми, зазначеної у постанові НКРЕКП, з метою повного погашення заборгованості перед Оптовим постачальником за куповану електричну енергію.

Згідно з пунктом 10 Порядку усі кошти від споживачів електричної енергії, які надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання ПУП, ПОН, ОСР, перераховуються уповноваженим банком на поточні рахунки ПУП, ПОН, ОСР у разі відсутності заборгованості відповідно до пункту 5 цього Порядку або повного погашення суми заборгованості ПУП, ПОН, ОСР перед Оптовим постачальником за куповану електричну енергію відповідно до пунктів 8 та 9 цього Порядку.

Пунктом 11 Порядку встановлено, що алгоритм розподілу коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання ПУП, ПОН, ОСР затверджується НКРЕКП і доводиться до відома ПУП, ПОН, ОСР, Оптового постачальника та уповноваженого банку, який обслуговує поточні рахунки із спеціальним режимом використання учасників Оптового ринку електричної енергії України.

Отже, судом встановлено, що інформація про наявність заборгованості перед Оптовим постачальником за куповану електричну енергію відповідно до фінансових зобов`язань з оплати електричної енергії встановлюється на підставі наданої до НКРЕКП відповідним Оптовим постачальником інформації.

Суд зазначає, що в матеріалах адміністративної справи міститься лист ДП «Енергоринок» від 01.02.2019 №01/29-2049, адресований НКРЕКП, в якому Регулятору надано інформацію щодо заборгованості ЕЗТ, у тому числі правонаступниками яких є ОСР, за куповану електричну енергію перед ДП «Енергоринок», яка виникла до 01.01.2019, станом на 01.02.2019, зокрема зазначено ПАТ «Запоріжжяобленерго» - 519 898 477,10 грн. (а.с.37-38).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем обґрунтовано встановлено алгоритм розподілу коштів виходячи із наявності за ПАТ «ЗОЕ» заборгованості на суму 519 898 477,10 грн., оскільки як зазначалось судом вище, розмір заборгованості визначається не НКРЕКП, а оптовим постачальником, яким в даному випадку виступає ДП «Енергоринок».

А відтак, всі суперечності щодо розміру заборгованості за куповану електричну енергію повинні вирішуватись між ПАТ «Запоріжжяобленерго» та ДП «Енергоринок». Крім того, відповідач не позбавлений можливості внести відповідні зміни до Алгоритму, у разі надходження у встановленому порядку від оптового постачальника інформації про зменшення у підприємства заборгованості.

Стосовно інших обґрунтувань позовної заяви, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під розгляду адміністративної справи судом встановлено, що відповідач під час прийняття оскаржуваного рішення діяв обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, що зумовлює висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго».

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 241, 243-246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м.Київ, вул.Смоленська, 19, ) - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів, з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 13.05.2019.

Суддя Ю.В. Калашник