Справа № 308/11174/18
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/4169/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Качмара В. Я., Курильця А.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2019 року про повернення позовної заяви у справі № 308/11174/18 (ухвала постановлена в м. Ужгород, суддею Бенца К.К.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 02.10.2018 звернувся в суд із адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Закарпатської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №1600/30500/18 від 18 квітня 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу на підставі пункту 4 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу судді та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у зв`язку з відсутністю коштів на професійну правничу допомогу, у нього був відсутній доступ до правосуддя, що на його думку є підставою для поновлення строків звернення до суду. При цьому, суд першої інстанції не надав жодної оцінки вказаній обставині.

Оскільки апеляційну скаргу подано на ухвалу судді про повернення позовної заяви, суд відповідно до вимог частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Приймаючи дане рішення, суддя суду першої інстанції виходив з того, що вказані позивачем у заяві причини пропуску строку звернення до суду є неповажними та жодними доказами не підтверджені.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно з частинами першою - другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Як видно з матеріалів справи, ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.11.2018 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 10 денний строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Зокрема, залишаючи без руху позовну заяву суд зазначив про пропущення позивачем строку звернення до суду, а також вказав, що позивачем не зазначено конкретної дати отримання оскаржуваної постанови, не зазначено доказів на підтвердження дати отримання, не долучено конверта поштового відправлення на підтвердження дати отримання позивачем постанови.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 09.11.2018 позивач подав заяву та додані до неї додатки.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

При цьому, суд першої інстанції зазначив про те, що на виконання вимог ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 09.11.2018 представником позивача надано заяву про усунення недоліків та заяву про поновлення пропущеного строку, з тексту якої видно, що підставу поновлення строку на звернення до суду з позовною заявою позивач зазначив те, що оскаржувану постанову він отримав у кінці вересня 2018 року, проте не має можливості надати докази підтвердження дати отримання. Також, у заяві вказав, що у зв`язку з відсутністю коштів на правову допомогу, пропустив строк на оскарження постанови.

Колегія суддів зазначає, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Також суд зазначає, що відповідно до змісту положень статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що рішенням, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи законні інтереси, повинна подати відповідну позовну заяву у визначений законодавством строк, а у випадку його пропуску з поважних причин - в найкоротший час після того, як відпали обставини, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Обставиною, на яку позивач посилається як на підставу для поновлення йому пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, є відсутність у нього коштів на правову допомогу. При цьому, додає копію довіреності на представлення безоплатної правничої допомоги Ужгородського місцевого центру з надання безоплатної вторинної допомоги від 02.10.2018.

Однак, колегія суддів вважає, що вказана причина пропуску строку звернення до суду не є поважною. Позивач не надав жодних доказів щодо неможливості вчасного звернення до суду у встановлений законом строк. Водночас, ця обставина пов`язана саме з безоплатною правовою допомогою, тобто посилання позивача на відсутність у нього коштів є безпідставним.

При цьому, зазначення в позові про те, що копію оскаржуваної постанови про порушення митних правил отримано лише в кінці вересня 2018 року належними та допустимими доказами не підтверджено та такі на вимогу суду першої інстанції при залишенні позовної заяви без руху позивачем надані не були.

У відсутності конверту позивач міг скористатися, зокрема, можливістю надати інформацію з Укрпошти щодо дати отримання ним спірної постанови, чим усунути всі сумніви стосовно строку подання позову.

Аналізуючи наведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність висновку суду першої інстанції про повернення позовної заяви, оскільки позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, а зазначені підстави строку звернення до суду є неповажними.

Разом з цим суд вважає доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки стосовно відсутності коштів на правову допомогу є безпідставними та необґрунтованими, позаяк таку допомогу можна було отримати зразу після винесення оскаржуваної постанови, а не після спливу терміну позовної давності. 02.102018.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та постановлено ухвалу з додержанням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись статтями 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2019 року про повернення позовної заяви у справі № 308/11174/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець