Справа № 826/16793/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 травня 2019 року

м. Київ

справа №826/16793/17

касаційне провадження №К/9901/12404/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Бившевої Л.І. (суддя-доповідач), Хохуляка В.В., Шипуліної Т.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 826/16793/17 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комітет Верховної Ради України з питань прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин; Комітет Верховної Ради України з питань бюджету; Комітет Верховної Ради України з питань соціальної політики зайнятості та пенсійного забезпечення; Верховна Рада України про визнання протиправною бездіяльності та визнання протиправними дій,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду спільну касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019.

Одночасно скаржники надали клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, що діяли на момент звернення до суду касаційної інстанції, суд виходить з такого.

Системний аналіз положень статей 328, 329, 330, 336 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку про те, що оскарження до суду касаційної інстанції судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій здійснюється особами, які беруть участь у справі, або особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, шляхом подання окремих касаційних скарг або шляхом приєднання до касаційної скарги. При цьому, інших способів оскарження в касаційному порядку, в тому числі шляхом подання спільної касаційної скарги кількома особами, які беруть участь у справі, або особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Як зазначено вище, у цій справі подано одну касаційну скаргу, яку підписали позивач ОСОБА_1 та третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, у випадку непогодження з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій у справі №826/16793/17 кожному з скаржників необхідно звернутися до суду касаційної інстанції з окремими касаційними скаргами, які мають відповідати вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, або ж звернутися до суду із клопотанням про приєднання касаційної скарги у порядку, встановленому статтею 336 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Скаржники до касаційної скарги не додала документів про сплату судового збору, проте заявили клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, надавши довідку (видану інваліду) № 037849, а матеріальний стан ОСОБА_2 не дозволяє сплатити їй судовий збір, надавши на підтвердження вказаних доводів ОСОБА_2 лише копію довідки про суми отриманої пенсії за віком за січень-грудень 2018 року та копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків з 3 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімуму на 01.01.2017 встановлено у розмірі 1600,00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову) за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 1280,00 грн (640,00 грн х 200%).

Згідно частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Як свідчить текст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019, апеляційний перегляд справи здійснено у відкритому судовому, повний текст складено 15.03.2019. Разом з тим, касаційну скаргу на судове рішення скаржники подали 02.05.2019.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, скаржники посилаються на те, що рішення суду апеляційної інстанції отримано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лише 01.04.2019, при цьому доказів на підтвердження вказаних обставин скаржники не надали.

Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зважаючи на наведене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржникам слід надати/надіслати суду касаційної інстанції документи для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема:

позивачу надати:

окрему касаційну скаргу;

докази надіслання (або видачі) рішення суду апеляційної інстанції, як-то: оригінал поштового конверта;

третій особі без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 надати:

окрему касаційну скаргу;

оригінал довідки отриманої пенсії за 2018 рік;

відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року;

або документ про сплату судового збору у встановленому законом розмірі та порядку;

докази надіслання (або видачі) рішення суду апеляційної інстанції, як-то: оригінал поштового конверта.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна