Справа № 202/6757/18
Суддя: Слюсар Л. П.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/6757/18
Провадження № 2-а/202/11/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 травня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 21.09.2018 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 21.440 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310 (номерний знак НОМЕР_2 ). 21.09.2018 року на автомобільній дорозі М-05, Київ-Одеса, т/з було зупинено інспектором роти № 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Снігур Р.М. та винесено відносно нього постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 356514. З рішенням працівника поліції не згоден, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які б об`єктивно вказували б на те, що він порушив ПДР України, що свідчить про відсутність суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення, а отже виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності. Даний факт підтверджується п.9 Постанови в якій працівник поліції не долучає жодних доказів.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, 24.09.2018 р. ОСОБА_1 була подана скарга до начальника Управління патрульної поліції в Київській області, в якій він виклав свої доводи та просив скасувати постанову.

10.10.2018 р. електронною поштою він отримав відповідь з Управління патрульної поліції в Київській області, згідно з якою йому стало відомо, що постанову залишено без змін, а заяву без задоволення.

У зв`язку з чим, просив: визнати дії інспектора роти № 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Снігур Р.М. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення відносно ОСОБА_1 постанови серії НК № 356514 від 21.09.2018 р. про адміністративне правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень за порушення ст. 132-1 КУпАП, незаконними; скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення НК № 356514 від 21.09.2018 р.; справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП від 21.09.2018 р. - закрити.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2018 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Подав заву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав відзив, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. Вказав, що великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані таким обладнанням: не менш ніж одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням, проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів повинен здійснюватися в період найменшої інтенсивності руху. У світлий час доби їх проїзд здійснюється з постійно ввімкненими фарами ближнього світла та проблисковими маячком оранжевого кольору. У позовній заяві Позивач стверджує, що ввімкнення проблискового маячка, в його випадку, було необов`язковим, оскільки габарити вантажу, що він перевозив, не перевищували нормативні, а Інспектор не довів зворотне, оскільки «не здійснював жодних вимірювань». Разом з тим, у Позивача був дозвіл №2 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, котрий він також додає до позову. В дозволі зазначені параметри транспортного засобу: ширина - 3,75 м; висота - 4,49 м, замість нормативних 2,6 м та 4 м відповідно. Вважає, що розглядаючи дану адміністративну справу Інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Відтак, твердження позивача, викладенні у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 вересня 2018 року інспектором роти № 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Снігур Р.М. винесено постанову серії НК № 356514 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляду штрафу у розмірі 510 грн., на підставі того, що водій керував т/з габарити якого перевищують 2,6 м. з відповідним дозволом та без увімкнених проблискових маячків оранжевого кольору, чим порушив п. 22.6 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до статті 132-1 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. В санкції даної статті також вказано, що за дане правопорушення несуть відповідальність і водії.

Згідно з пунктом 22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м, за довжиною - 22 м, фактичну масу понад 40 т.

При цьому основним документом, що надає право на рух великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, є дозвіл, що видається перевізнику Національною поліцією за наявності узгодження з дорожніми, комунальними підприємствами і організаціями.

Як встановлено під час розгляду справи в суді, позивач ОСОБА_1 керував великогабаритним і великоваговим транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 21.440 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310 (номерний знак НОМЕР_2 ), що підтверджується копію дозволу №2 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, строк дії якого з 17.09.2018 року по 31.10.2018 року (а.с.7).

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.6 Правил дорожнього руху України передбачено, що транспортні засоби, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, повинні рухатися з увімкненим ближнім світлом фар, задніми габаритними ліхтарями та встановленими розпізнавальними знаками, передбаченими пунктом 30.3 цих Правил, а великовагові та великогабаритні транспортні засоби - також з увімкненим проблисковим маячком (проблисковими маячками) оранжевого кольору.

Відповідно до пункту 17 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. №30 (далі - Правила), великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані таким обладнанням: не менш ніж одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням.

Згідно з пунктом 18 Правил, проблисковий маячок оранжевого кольору встановлюється на транспортному засобі чи на вантажі згідно із вимогами стандартів. Кріплення маячка повинне бути надійним і забезпечувати вільне його бачення усіма учасниками руху.

Відповідно до пункту 29 Правил, проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів повинен здійснюватися в період найменшої інтенсивності руху. У світлий час доби їх проїзд здійснюється з постійно ввімкненими фарами ближнього світла та проблисковими маячком оранжевого кольору.

Позивач у позові стверджує, що ввімкнення проблискового маячка, в його випадку, було необов`язковим, оскільки габарити вантажу, що він перевозив, не перевищували нормативні, тобто він опосередковано визнає факт того, що проблисковий маячок не був увімкнений.

Окрім цього, постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 356514 було встановлено факт керування водієм т/з, габарити якого перевищують 2,6 м. з відповідним дозволом та без увімкнених проблискових маячків оранжевого кольору, а не перевезення вантажу, габарити якого перевищували нормативні.

Отже, судом було встановлено, що параметри транспортного засобу, котрим керував Позивач, перевищували нормативні, а тому Позивач зобов`язаний був рухатись з увімкненим проблисковим маячком оранжевого кольору.

Доказів щодо фіктивності або недійсності постанови про адміністративне правопорушення, неправомірності дій інспектора позивачем суду не надано. А доводи адміністративного позову обґрунтовані виключно з посиланням на формальні підстави для скасування спірної постанови, проте такі не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

Таким чином, твердження позивача щодо неправомірного винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами справи, отже, суд вважає, що вина позивача доведена та вимоги щодо скасування постанови про адміністративне правопорушення у справі та закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності та визнання дій незаконними не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72, 73, 75, 77, ч. 9 ст. 205, ст. ст. 241, 242, 244, 245 КАС України, на підставі ст. 132-1 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар