Справа № 521/7315/19
Суддя: Бобуйок І. А.
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/7315/19
Провадження № 2-а/521/260/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.

секретаря судового засідання - Коновалової К.О.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Одеської митниці Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21а) про скасування постанови про порушення митних правил № 0882/50000/19 від 22 квітня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з вказаним адміністративним позовом, в якому просив суд: скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0882/50000/19 від 22.04.2019 року, згідно з якою громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий УМВС України в Одеській області, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та на гр. ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої по МД№UА 500200/2018/011975 від 20.12.2018 суми митних платежів, що складає 400830 грн. 51 коп. і закрити вказану справу про адміністративне правопорушення, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним.

Згідно позовної заяви, 22.04.2019 р. Одеською митницею ДФС України було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0882/50000/19, згідно з якою громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий УМВС України в Одеській області, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України; на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої по МД№UА 500200/2018/011975 від 20.12.2018 суми митних платежів, що складає 400830 грн. 51 коп.

Позивач у позовній заяві стверджує, що він не є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України, оскільки він ніколи не був співробітником ТОВ «МАКОТРЕЙДІНГ», у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

В судове засідання з`явилася представник позивача - ОСОБА_3 , позовну заяву підтримувала та просила задовольнити.

Представник відповідача - Безлущенко Олександр Сергійович в судове засідання з`явився, заперечував проти задоволення позову, відзиву на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Судом встановлено, що 22.04.2019 р. Одеською митницею ДФС України було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0882/50000/19, згідно з якою громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий УМВС України в Одеській області, працює водієм ТОВ «МАКОТРЕЙДІНГ», визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України; на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої по МД№UА 500200/2018/011975 від 20.12.2018 суми митних платежів, що складає 400830 грн. 51 коп.

Згідно ч. 1 ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною 4 статті 529 МК України встановлено, що скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Судом встановлено, що 25.04.2019 року представником позивача - адвокатом Шер Ю.О. було отримано вказану постанову, а отже адміністративний позов було подано у строк передбачений ст. 289 КУпАП .

Згідно тексту оскаржуваної постанови, 01.04.2018 року між ТОВ «ЕЛАНД ГРУП» та компанією «Chenzhen friend imports s export со.ltd» (Китай) було укладено контракт №ELAND/CHEN/2018 щодо поставки в Україну товарів. В рамках цього зовнішньоекономічного контракту 22.05.2018 р. до Іллічівського морського рибного порту на судні закордонного плавання «Maersk Kiel» надійшов контейнер MSKU 4597456 з товаром «господарчі товари» вагою брутто 15177 кг. 20.12.2018 р. декларантом ТОВ «ТВОЯ ЛОГІСТИКА» була підготовлена та подана до відділу митного оформлення №4 м/п «Чорноморський» Одеської митниці ДФС митна декларація типу «ЕЕ», яка була прийнята органом доходів і зборів, зареєстрована за номером №UA500200/2018/011975. Відповідно до інформації, зазначеної у МД № UA500200/2018/011975 та товаросупровідних документах, продавцем товару є компанією «Chenzhen friend imports s export со.ltd», відправником товару є компанія «Barloworld logistics LLC» (OAE), a покупцем та одержувачем є ТОВ «ЕЛАНД ГРУПП». В графах МД № UA500200/2018/011975 заявлено товар: ароматизовані серветки, голки, тканина, одяг (код УКТЗЕД ), одяг(код УКТЗЕД, одяг (код УКТЗЕД), текстильні вироби, вироби з гуми, ножиці, ручки, маклери, вироби з пластику, декоративні вироби з пластмас, текстильні вироби, вироби з чорних металів, манекени, інструменти для креслення, засоби для догляду за волоссям, ручні інструменти для вимірювання, туалетні води, нитки.

Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови, 20.12.2019 р. після зважування контейнера MSK.U 4597456 з товаром та проведення його митного огляду(згідно акту проведення огляду від 20.12.2018року) ВМО №4 м/п «Чорноморський» Одеської митниці ДФС вищевказаний контейнер з товаром, згідно МД, на вантажному автомобілі «MAN», д/н НОМЕР_2 , напівпричіп НОМЕР_3 під митним контролем було відправлено на вантажний митний комплекс ТОВ «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «ОДЕСА» в зону діяльності м/п «Міжнародний аеропорт «Одеса» в зону діяльності м/п «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «ОДЕСА» Одеської митниці ДФС для повного митного оформлення. У зазначеній МД типу «ЕЕ» № UA500200/2018/011975 органом доходів і зборів було визначено строк доставки товару та документів на нього до м/п «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «ОДЕСА» Одеської митниці ДФС в установлений строк - до 24.12.2018 року. Перевезення вищевказаного товару здійснював водій ТОВ «МАКОТРЕЙДІНГ» гр. України ОСОБА_2 , який відповідно до CMR № 94126 та МД № UA500200/2018/011975 від 20.12.2018 року взяв на себе зобов`язання про доставку товару в зону діяльності м/п «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «ОДЕСА» Одеської митниці ДФС. Водій-перевізник ОСОБА_2 взяте на себе зобов`язання про доставку до вантажного митного комплексу ТОВ «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «ОДЕСА» в зону діяльності м/п «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ «ОДЕСА» Одеської митниці ДФС товарів в строк до - 24.12.2018 року, не виконав. Документ, щодо продовження терміну доставки товару заявленого за МД № UA500200/2018/011975, внаслідок аварії, дії обставин не переробної сили або протиправних дій третіх осіб, гр. ОСОБА_2 до Одеської митниці ДФС не надавав.

Згідно резолютивної частини оскаржуваної постанови, що 08.04.2019 р. Одеською митницею ДФС по даному факту у відношенні водія - перевізника гр. України ОСОБА_2 за ознаками ч. 3 ст. 470 МК України було складено протокол ПМП №0879/50000/19. Відповідальною особою за здійснення перевезення товару за МД типу «ЕЕ» № UA500200/2018/011975 від 20.12.2018 є водій-перевізник ТОВ «МАКОТРЕЙДІНГ» гр. України ОСОБА_2 . Тобто, водій-перевізник ОСОБА_2 втратив або видав без дозволу органу доходів і зборів товари, згідно МД типу «ЕЕ» № UA500200/2018/011975 від 20.12.2018 р., що перебувають під митним контролем і переміщувалися транзитом та зобов`язаний сплатити митні платежі встановлені законом на імпорт зазначених товарів. Таким чином, водій-перевізник гр. ОСОБА_2 під час здійснення доставки товару за МД типу «ЕЕ» № UA500200/2018/011975 від 20.12.2018 року вчинив дії, що полягають у видачі (втрати) товарів, які надійшли у вільний обіг без сплати обов`язкових митних платежів у сумі 133610,17грн., чим скоїв порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України.

Суд акцентує увагу відповідача, що ОСОБА_2 не є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України. Відповідно до МД типу «ЕЕ» № UA500200/2018/011975 від 20.12.2018 року фірмою перевізником є ТОВ «МАКОТРЕЙДІНГ» (м. Київ, Дніпропетровський район, проспект Возз`єднання, буд.19, кв.110).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ніколи не був співробітником ТОВ «МАКОТРЕЙДІНГ», що підтверджується довідкою ТОВ «МАКОТРЕЙДІНГ» вих. № 18/04-2019/1 від 18.04.2019 року та Довідкою форми №1ДФ за 4 квартал 2018 року ТОВ «МАКОТРЕЙДІНГ».

Крім того, судом встановлено, що позивач не є власником вантажного автомобіля «DAF» д/н НОМЕР_2 , напівпричіпу-контейнеровозу НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 МК України переміщення товарів у митному режимі транзиту здійснюється як прохідний або внутрішній транзит, або каботаж.

Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту.

Згідно ст. 193 МК України за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. У разі втрати або видачі без дозволу органу доходів і зборів товарів, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, перевізник зобов`язаний сплатити митні платежі, встановлені законом на імпорт зазначених товарів. Порушення перевізником встановлених цим Кодексом строків доставки товарів, якщо виконано всі інші вимоги, не створює для нього зобов`язання щодо сплати митних платежів. Перевізник звільняється від зобов`язання щодо сплати митних платежів лише у разі, якщо товари, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, було знищено або безповоротно пошкоджено внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або природних втрат за нормальних умов транспортування, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили.

Статтею 191 МК України визначено, що перевізники серед іншого зобов`язані доставляти товари у строк, встановлений статтею 95 МК України, за призначенням до органу доходів і зборів та не розпочинати вивантаження чи перевантаження товарів без дозволу органу доходів і зборів.

За таке порушення, а саме, недоставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів до органу доходів і зборів призначення, видача їх без дозволу органу доходів і зборів або втрата, передбачена відповідальність за статтею 470 МК України.

Статтею 293 МК України, передбачено, що особами, на яких покладається обов`язок із сплати митних платежів у разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів - є особи, відповідальні за дотримання митного режиму.

Відповідно ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил при вчиненні порушень митних правил підприємствами є посадові особи цих підприємств .

Згідно п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку. Аналіз положень даних статей, свідчить про те, що за порушення митних правил, встановлене постановою по справі про порушення митних правил №0882/50000/19 від 22.04.2019 року несе відповідальність посадова особа підприємства перевізника - ТОВ «МАКОТРЕЙДІНГ».

Таким чином, притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ст. 485 МК України призвело до порушення його прав та законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів того, що позивач є належним суб`єктом дій передбачених диспозицією статті 485 МК України.

На підставі досліджених по справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ч. 2 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без ретельного збору та дослідження матеріалів, що мають доказове значення у справі, дійшовши передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як чітко зобов`язує ст. 77 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи невідповідність винесеної постанови положенням Митного кодексу України, визначення неналежного суб`єкта на вчинення дій, передбачених диспозицією статті 485 Митного кодексу України, не підтвердження висновків органу доходів і зборів достовірними даними, постанова Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0882/50000/19 від 22.04.2019 року підлягає скасуванню.

Ст. 20 КАС України вказано, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками (п. 36 рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав є неправомірним (п. 30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30 травня 2013 року, заява №49069/11).

У статті 1 Конституції Україна проголошується правовою державою, і, як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини та громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя. Зобов`язання держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних і справедливих послуг у сфері юстиції та правосудця закріплено як основоположні принципи в Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безімянная проти Росії» (заява № 21851/03) констатував порушення «самої суті права заявника на доступ до суду», а отже - порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, указавши, що «заявниця опинилася у замкнутому колі, у ситуації, коли внутрішньодержавні суди вказували один на одного і відмовлялись розглядати її справу, зважаючи на нібито обмеження своїх судових повноважень. Внутрішньодержавні суди фактично залишили заявницю у судовому вакуумі без будь-якої вини з її сторони». ЄСПЛ також наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Відповідно до ч. 1-5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд акцентує увагу відповідача, що згідно ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Отже, суд враховує, що відповідачем доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та відзиву на позовну заяву не надано, а можливість збирання нових доказів та подання відзиву після ухвалення Постанови що оскаржується, вичерпана, приймаючи до уваги приписи ст. 77 КАС України, суд вважає, що відповідач визнав позов, а постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 90, 91, 93,95, 191, 293, 459, 470, 485, 489 529 Митного кодексу України, ст. 247, 289 КпАП України, ст.ст. 4, 6, 9, 14, 77, 159, 162, 242, 271, 272, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Одеської митниці Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21а) про скасування постанови про порушення митних правил № 0882/50000/19 від 22 квітня 2019 року - задовольнити.

Постанову Одеської митниці Державної фіскальної служби в справі про порушення митних правил № 0882/50000/19 від 22.04.2019 року, згідно з якою громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий УМВС України в Одеській області, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої по МД№UА 500200/2018/011975 від 20.12.2018 суми митних платежів - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: І.А. Бобуйок