Справа № 520/1617/19
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

03 травня 2019 р. Справа № 520/1617/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ділбаряна А.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1 , представників: позивача - ОСОБА_3., відповідача - Бєлової А.М .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Харкові клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання поновити на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ № 519 о/с від 30 листопада 2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції та його призначення на посаду поліцейського роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції поновити з 01.12.2017 ОСОБА_1 на посаді інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції.

Ухвалою суду від 25.02.2019 позовна заява залишена без руху.

06.03.2018 позивачем через канцелярію суду надано клопотання про усунення недоліків позовної заяви разом із заявою про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 11.03.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі. Призначено розгляд клопотання про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду у відкритому судовому засіданні.

Позивач в наданій заяві про поновлення пропущеного строку посилається на те, що з моменту прийняття спірного наказу і до моменту звернення з позовом позивач не був ознайомлений з наказом № 519 о/с від 30 листопада 2017 року про його звільнення з посади інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції та його призначення на посаду поліцейського роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції. Вказав, що про факт звільнення його з посади інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції та призначення на посаду поліцейського роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції він дізнався 08.02.2019 від представника профспілки «Центр захисту прав поліцейських», який посилався на наявні у нього рішення Харківського окружного адміністративного суду за позовами співробітників Управління патрульної поліції ОСОБА_5. та ОСОБА_6 . про їх незаконне звільнення з посад поліцейських.

Також в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду зазначив, що виконує ті ж самі обов`язки, що виконував на посаді інспектора. Враховуючи те, що призначення поліцейського на посаду відповідно до ст. 58 Закону України «Про поліцію» здійснюється безстроково, що він як інспектор патрульної поліції одночасно є поліцейським, вважав, що знаходиться саме на посаді інспектора роти №4 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали подане клопотання, на його обґрунтування зазначили, що позивачу стало відомо про порушення його прав лише 08.02.2019 від представника профспілки «Центр захисту прав поліцейських», тому, з врахуванням вказаного, позивач та його представник вважають, що ними дотриманий місячний строк звернення до суду, оскільки позов подано 19.02.2019. Зазначили, що відсутні докази ознайомлення під підпис позивача зі спірним наказом, тому вважають, що строк звернення до суду позивачем не пропущений.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання відповідача, посилаючись на неповажність причин пропуску строку, оскільки позивач власноруч подавав рапорт на переведення з посади інспектора на посаду поліцейського, на момент звернення до суду позивач з 01.12.2017 проходить службу на посаді поліцейського роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції, та він отримував посвідчення, в якому зазначалося, яку саме посаду він обіймає.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, виходить з таких обставин.

Судом встановлено, що предметом позову в даній справі є визнання незаконним та скасування наказу № 519 о/с від 30 листопада 2017 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції та його призначення на посаду поліцейського роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції.

Пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані, зокрема, ст. 122 КАС України, відповідно до якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами

Таким чином, чинне законодавство обмежує право позивача на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, визначено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків пов`язане з необхідністю досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, дотримання строку звернення з позовом, є однією з умов реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У свою чергу, приписами ч. 3 статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Враховуючи предмет спору, в даному випадку мають застосовуються приписи частини 5 статті 122 КАС України, тобто місячний строк для звернення до суду, який обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає зазначені у заяві про поновлення прощеного строку підстави для поновлення строку звернення до суду необґрунтованими, з огляду на наступне.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначено в п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим в пункті 47 Рішення ЄСПЛ, Високий Суд вказав, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Отже, у разі оскарження рішення суб`єкта владних повноважень зі спливом значного періоду часу, позивачем мають бути наведено переконливі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

Як вбачається зі змісту поданого позову, позивач проходив службу на посаді поліцейського роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції з 01.12.2017. При цьому саме оскаржуваний наказ № 519 о/с від 30 листопада 2017 року слугував підставою для призначення позивача на цю посаду. Підставою для видання спірного наказу був власноруч написаний рапорт позивача про його призначення на посаду поліцейського у зв`язку зі змінами в штаті від 30.10.2017. З журналу видачі службових посвідчень судом встановлено, що позивач отримав службове посвідчення поліцейського строком дії з 30.01.2018 по 30.01.2022. Крім того, за власноруч написаним рапортом від 24.05.2018, в якому зазначено посаду позивача (поліцейський) ОСОБА_1 було призначено на посаду поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону №2 Управління Патрульної поліції в Харківській області наказом по Департаменту патрульної поліції Національної поліції від 13.07.2018 № 680 о/с.

Також судом встановлено, що наказом Департаменту патрульної поліції від 29.12.2018 № 1256 о/с ОСОБА_1, поліцейському взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Харківській області ДПП присвоєно спеціальне звання «сержант поліції» (додаток 8).

Наказом МВС України від 26.04.2017 № 347 «Про порядок оформлення, виготовлення, обліку, видачі, знищення службових посвідчень НПУ» передбачено, що у правій інформаційній половині документа (посвідчення) текстом чорного кольору викладаються відомості про наявне спеціальне звання поліції або ранг державного службовця, прізвище, ім`я, по батькові та посаду, які обіймає.

П.4 розділу III вказаного наказу передбачено, що для виготовлення та отримання службового посвідчення особи прибувають у встановлені терміни що кабінету-студії з довідкою для виготовлення посвідчення Національної поліції України, в якій визначені підстави для його видачі. Зазначена довідка видається підрозділами кадрового забезпечення уповноважених органів за місцем проходження служби (роботи) особи.

Згідно з п. 7 розділу III зазначеного наказу обмін та повторна видача посвідчень здійснюється в разі закінчення терміну його дії, переведення особи до іншого органу (підрозділу) поліції, установи, що належить до сфери управління Національної поліції України, її переміщення на іншу посаду, присвоєння чергового спеціального звання, зміни прізвища (імені чи по батькові), втрати або механічного пошкодження, яке призвело до порушення цілісності службового посвідчення або унаслідок якого неможливо ідентифікувати дані про особу.

Як вбачається з письмових пояснень представника відповідача, у зв`язку із тим, що наказом ДПП від 29.12.2018 № 1256 о/с ОСОБА_1 присвоєно звання «сержант поліції», станом на момент розгляду справи позивач має службове посвідчення серії НОМЕР_2 , видане 14.02.2019 з зазначенням його посади поліцейського та званням сержанта поліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України, звертаючись до особи, або у разі звернення особи до нього, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службову посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною, в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Суд при наданні оцінки обґрунтованості клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду також враховує, що співробітники патрульної поліції під час здійснення ними своїх службових обов`язків уповноважені складати адміністративні матеріали, передбачені відповідними статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення - протоколи та постанови, в яких обов`язково зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я та по-батькові поліцейського, який складає відповідний матеріал.

Тобто, про своє призначення на посаду поліцейського роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у місті Харкові Департаменту патрульної поліції Національної поліції позивачу було достеменно відомо з грудня 2017 року, коли він почав виконувати відповідні обов`язки за посадою.

З даним позовом позивач звернувся до суду 19.02.2019, тобто через 14 місяців після того, як дізнався про порушення своїх прав.

Тому суд вважає, що посилання позивача на те, що строк звернення до суду розпочинається виключно з моменту ознайомлення зі спірним наказом є формальним тлумаченням приписів чинного законодавства для продовження строку, протягом якого наказ може бути спірним.

Суд вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Однак, наведені позивачем мотиви щодо його призначення поліцейським на посаду відповідно до ст. 58 Закону України «Про поліцію» безстроково та на те, що він як інспектор патрульної поліції одночасно є поліцейським, не є причинами, які перешкоджали позивачу звернутись до адміністративного суду та які можна вважати поважними причинами пропуску строку звернення з адміністративним позовом. Як пояснив позивач в судовому засіданні, до відповідача з письмовими заявами для отримання спірного наказу він не звертався.

Отже, в ході розгляду справи судом поважних причин пропуску строку звернення до суду не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду та залишає позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248, 256, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання поновити на посаді.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 11 травня 2019 року.

Суддя Білова О.В.