Справа № 120/194/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 травня 2019 р. Справа № 120/194/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

представника позивача: Берегового В.Є.

представника відповідача: Загороднюка Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень .

В обґрунтування позову зазначено, що Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесені податкові повідомлення-рішення № 23827 від 26.06.2017 та №23828-13 від 26.06.2017, якими позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Сума податкового зобов`язання складає 25986,32 грн. та 4052,36 грн. відповідно.

Позивач не погоджується із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями та вважає їх протиправними, у зв`язку із чим і звернувся до суду з адміністративним позовом.

Згідно із мотивами адміністративного позову зазначено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач є власником житлового будинку та нежитлових будівель, загальною площею 942,9 кв.м., з них житловий будинок складає 164, 9 кв.м, житлова площа якого становить 101,1 кв.м.; будівля овочесховища загальною площею 48,3 кв.м.; будівля для утримання сільськогосподарських тварин та птиці, загальною площею 287,5 кв.м.; будівля складу, загальною площею 442,2 кв.м.

На думку позивача, всупереч положень ст. 266 ПК України та рішень сільської ради Козятинського району Вінницької області про встановлення на території Комсомольської сільської ради податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до податкового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням №23828-13 від 26.06.2017 протиправно включено до бази оподаткування об`єкт житлової нерухомості, а саме - житловий будинок, загальною площею 164, 9 кв.м.; житлова площа якого - 101,1 кв.м. Позивач вказує, що відповідний житловий будинок не повинен включатися у базу оподаткування, на підставі пп. б п. 4. Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки в останньому зазначено про зменшення бази оподаткування житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичної особи платника податку для житлового будинку на 200 кв.м.

Крім того, контролюючим органом безпідставно включено в друге оскаржуване рішення оподаткування об`єкта житлової нерухомості - житловий будинок, загальною площею 164,9 кв.м.; житловою площею 101,1 кв.м., оскільки суперечить положенням Податкового кодексу України, а відтак підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення № 23827-13 від 26.06.2017.

23.01.2019 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, учасникам справи установлено строк для подання заяв по суті.

13.02.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував щодо позову з огляду на наступне.

Позивачу визначені податкові зобов`язання відповідно до п.п. 266.3.1 п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст.266 ПК України на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

07.03.2019 від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач зазначає, що податкові зобов`язання нараховані відповідно до даних Податкового Блоку та розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік по об`єктах оподаткування, які належать позивачу.

20.03.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач повторно вказує на безпідставність винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою суду від 11.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначений розгляд справи по суті на 03.05.2019 року.

В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини та підстави, наведені в позовній заяві, просив задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо позову, пояснивши про те, що здійснюючи нарахування податкового зобов`язання позивачу, податковий орган використовував актуальну інформацію щодо нерухомого майна, яка зазначена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про право власності, індексний номер НОМЕР_2 від 12.08.2014, Позивач є власником житлового будинку та нежитлових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 942,9 кв.м., з них житловий будинок, загальною площею 164,9 кв.м., житлова площа якого становить 101,4 кв.м.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права, розділ Відомості про об`єкт нерухомого майна загальна площа житлового будинку та нежитлових будівель складає 942,9 кв. м., з яких 101,4 кв. м. - житлова площа; будівля овочесховища, загальна площа 48,3 кв.м.; погріб; убиральня; будівлі для утримання сільськогосподарських тварин та птиці, загальна площа 287,5 кв.м.; будівля складу 442,2 кв.м.; огорожа; ворота з хвірткою.

Рішенням 5 сесії 7 скликання Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області від 24.05.2016 року №08-05-07 «Про затвердження ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, плати за землю та надання пільг на 2017рік», передбачено, що на 2016 рік застосовуються ставки, передбачені у додатку 1 до Положення про податок на нерухоме майно, затвердженого рішенням 22 сесії 6 скликання №19-22-06 від 30.01.2015 з урахуванням коефіцієнту індексації.

Положення п. 2 рішення 22 сесії 6 скликання, сільської ради від 30.01.2015 року №19-22-06 "Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості на 2015 рік, передбачають, що при справлянні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості на 2015 рік, застосовуються ставки, передбачені в додатку № 1 до Положення. Також вказане рішення № 19-22-06 від 30.01.2015 розповсюджує свою дію на період 2016 року.

Додатком №1 до рішення 22 сесії сільської ради 6 скликання № 19-22-06 від 30.01.2015 є Положення Про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та пільг по даному податку, передбачено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебуває у власності фізичної особи - платника податку, зменшується для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості на 200 кв. метрів.

Додатком 1 до Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлені розміри ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так, у розділі "Житлова нерухомість" ставка податку за об`єкт "Будинки" визначена у розмір 2,0 відсотка до мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування, що становить 24,36 грн. У розділі "Нежитлова нерухомість" ставка податку за об`єкт "Інші будівлі" визначена у розмір 0,1 відсотка до мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування та становить 1,22 грн.

Відповідно до даних інформаційних баз ГУ ДФС у Вінницькій області за позивачем рахуються наступні об`єкти житлової нерухомості: житловий будинок загальною площею 164, 9 кв.м, житловою площею 101,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта 36958490) з 21.06.2012 та житловий будинок загальною площею 942,9 кв.м., житловою площею 101,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта 05) з 12.08.2014.

На підставі вищезазначеної інформації, відповідачем 26.06.2017 прийнято податкові повідомлення-рішення №23827-13 та №23828-13, якими позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік в сумі 25986,32 грн. та 4052,36 грн відповідно.

Незгода позивача із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, що справляються в Україні, регулюються Податковим кодексом України.

Так, згідно з п.п. 266.1. п. 266.1 ст. 266 ПК України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п.п. 266.2.1. п. 266.2 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування, є об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частка.

Базою оподаткування відповідно до положень п.п. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України, є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

База оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів (п.п. 266.4.1. п. 266.4. ст. 266 ПК України ).

Приписи п.п. 266.4.2. п. 266.4 ст. 266 ПК України визначають, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 266.5.1. п. 266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Надаючи оцінку правильності податкового повідомлення-рішення №23828-13 від 26.06.2017, суд виходить з наступного.

Зазначеним вище, рішенням сільської ради Козятинського району Вінницької області №19-22-06 від 30.01.2015 року встановлено на території сільської ради податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості.

За приписами абз. "а" пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку, зокрема: за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до пп. "а" або "б" пп. 266.4.1 п. 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку.

Із наведеного слідує, що у разі перебування у власності фізичної особи одного об`єкта нерухомості (житлового будинку) податок обчислюється виходячи із загальної площі такого об`єкта, зменшеної відповідно до податкової пільги, та відповідної ставки податку.

Згідно розрахунку податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні №23828-13 від 26.06.2017, відповідач визначив об`єктом оподаткування житловий будинок загальною площею 164,9 кв.м., житлового якого становить 101,1 кв. м., застосувавши ставку податку 2% від мінімальної заробітної плати.

Одночасно, наведені вище судом обставини свідчать про те, що вказаний будинок не підлягав до включення як об`єкт оподаткування в силу того, що рішенням сільської ради встановлено зменшення бази оподаткування на житлові будинки на 200 кв.м.

З огляду на що, відповідачем безпідставно здійснено нарахування податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, податковим повідомленням-рішенням №23828-13 від 26.06.2017, тому адміністративний позов в цій частині підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку правильності податкового повідомлення-рішення №23827-13 від 26.06.2017, суд виходить з наступного

Згідно розрахунку податкового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні №28827-13 від 26.06.2017, відповідач визначив об`єктом оподаткування "об`єкт житлової нерухомості", загальна площа об`єкта склала 942,9 кв. м.

Судом встановлено вище, що позивачу, відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер НОМЕР_2 від 12.04.2014, належить на праві приватної власності об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок та нежитлові будівлі загальною площею 942,9 кв.м., з яких загальна площа житлового будинку складає 164,9 кв.м., житлова площа 101,1 кв. м.

Таким чином, відповідачем повторно включено, під час розрахунку податкового зобов`язання, в загальну площу об`єкту оподаткування 164,9 кв. м. площу житлового будинку, який вже був об`єктом оподаткування в податковому повідомленні-рішенні № 23828-13.

Посилання відповідача на інформаційні дані ГУ ДФС у Вінницькій області при визначенні суми податкового зобов`язання про наявність у позивача ще одного об`єкта не можуть слугувати належним доказом наявності у позивача об`єкта нерухомості позаяк база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (ст. 266 ПК України).

Додатково слід зазначити, що відповідачем під час здійснення розрахунку податкового зобов`язання також не правильно обрано ставку податку щодо цієї частини об`єкту оподаткування, оскільки нежитлова нерухомість відповідно до рішення сільської ради має оподатковуватись за ставкою податку 0,1% від мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. бази оподаткування.

Відтак, до іншої частини нерухомого майна, належного позивачу, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права, розділ Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна, крім житлового будинку віднесено: будівля овочесховища площею 48,3 кв.м.; будівлі для утримання сільськогосподарських тварин та птиці, площею 287,5 кв.м. та будівля складу 442,2 кв.м., що, відповідно до рішення сільської ради має оподатковуватись за ставкою податку 1,22 грн. за за 1 кв.м.

Суд також відхиляє пояснення представника відповідача щодо збільшення суми податку на 25000 гривень, визначеному у податковому повідомленні-рішенні №28827-13 від 26.06.2017, оскільки у позивача у власності наявна площа нерухомості, що перевищує 500 квадратних метрів, з огляду на те, що це суперечить підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України.

Так, підпункт 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК доповнено підпунктом "ґ", в силу якого за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Аналіз наведеної норми вказує на те, що дані положення статті застосовуються до об`єктів житлової нерухомості.

На противагу чому у позивача у власності є житловий будинок, загальна площа якого складає 164,9 кв.м.

Таким чином, під час розрахунку позивачеві податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, контролюючим органом невірно визначено об`єкт оподаткування (площу), неправильно застосовано ставку податку, відповідно до цього, позовні вимоги в цій частині є також обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Одночасно, відповідно до положень в силу ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а відтак заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір за оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, вимога якого судом визнана обґрунтованою, суд вважає, що стягненню на користь Позивача підлягає сплачена сума, що підтверджується доказами, у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 26 червня 2017 року №№23827-13 та 23828-13.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) згідно із квитанцією від 21 січня 2019 № N12Y138093.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ); Відповідач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: (13.05.2019)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна