Справа № 522/1836/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/1836/18

Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.

Дата і місце ухвалення 27.04.2018р., м. Одеса

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01.02.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 згідно з довідками ГУ МВС України в Одеській області;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити і виплачувати пенсію ОСОБА_2 з 01.01.2015 року згідно з довідками ГУМВС України в Одеській області, а саме з урахуванням фактично отриманих позивачем протягом 24 календарних місяців перед звільненням зі служби в ОВС України сум доплат матеріальної допомоги на оздоровлення до відпустки за 2013 та 2014 роки у розмірі 2808 грн., матеріальної допомоги на соціально-побутові питання за 2013 та 2014роки в сумі 11 165,35 грн., одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в ОВС в розмірі 61 278, 75 грн. та виплатити різницю недоплаченої суми пенсії 1881, 3275 грн. щомісячно з 01.01.2015 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин по справі.

Апелянт зазначив, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Апелянт вважає, що такі доплати як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні зі служби в ОВС відносяться до додаткових видів грошового забезпечення і повинні були бути враховані при призначенні йому пенсії.

Позивач посилався на те, що судом першої інстанції при вирішенні справи не враховано правову позицію Верховного суду України, викладену у постанові від 10 березня 2015 року у справі № 21-70а15, згідно з якою вказані види доплат відносяться до грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

З огляду на зазначене ОСОБА_2 просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 року та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ.

01 січня 2015 року позивачу була призначена пенсія по інвалідності (ІІ група) як працівнику МВС України.

Відповідно до повідомлення про призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для обчислення пенсії позивачу враховано грошове забезпечення в наступному складі:

- посадовий оклад - 950,00 грн.;

- оклад за військове звання - 130,00 грн.;

- процентна надбавка за вислугу років (30%) 324,00 грн.;

- середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці у т.ч.: (робота з таємн.виробами, носіями, док.15%,15%, надбавка за оперативно-розшукову діяльність 50%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, премія 150%).

Всього сума грошового забезпечення для обчислення пенсії склала 4910,96 грн. Основний розмір пенсії склав 60% грошового забезпечення. Розмір пенсії склав 2946,58 грн.

10.01.2018 року Головним управлінням МВС України в Одеській області (Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку) було видано позивачу довідку № 14/1-39 про нарахування та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні, згідно якої позивач протягом 2013-2014 років отримав матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 2808 грн., матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань в сумі 11166,35 грн.

Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління МВС України в Одеській області від 08.12.2017 року № 14/1-1655, ОСОБА_2 при звільненні з органів внутрішніх справ отримав одноразову грошову допомогу у сумі 61278,75 грн. в березні 2015 року.

Після отримання зазначених довідок ГУ МВС України в Одеській області, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням таких складових як матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Листом від 28.12.2017 року № 2461/ІІІ-11 відповідач повідомив позивача про те, що пенсія йому призначена на підставі наданого ГУМВС України в Одеській області подання від 02.03.2015 року № 4163 та доданих до нього грошового атестату і довідки про додаткові види з розміру грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років, та середньої суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначеної з урахуванням надбавок за особливо важливі завдання, оперативно-розшукову діяльність, за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Також листом від 16.01.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивача про те, що одноразова допомога при звільненні зі служби до грошового забезпечення при обчисленні пенсії не враховувалась.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії з урахування додаткових видів грошового забезпечення (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та одноразової грошової допомоги при звільненні), позивач оскаржив її до суду першої інстанції.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2, з огляду на наступне:

Згідно ст. 19 Закону України «Про міліцію» форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати. Органи місцевого самоврядування можуть провадити для працівників міліції додаткові виплати понад встановлені Кабінетом Міністрів України розміри.

Пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:1) посадовий оклад;2) оклад за військовим званням;3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з органів внутрішніх справ, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Таким чином в даному випадку відсутні підстави для включення до грошового забезпечення ОСОБА_2, з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем у серпні-вересні 2013 року та у серпні та грудні 2014 року матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, виплата яких здійснювалася не щомісячно, оскільки вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІпереліку видів грошового забезпечення.

Щодо одноразової грошової допомоги при звільненні, колегія суддів вказує про відсутність підстав для її включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсії, оскільки вказана виплата також є одноразовою допомогою,не виплачувалась щомісячно і не має систематичного характеру, а тому вона не є складовою грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Більш того така допомога має інше правове призначення, оскільки має компенсаційний характер.

Правова позиція щодо відсутності підстав для включення названих одноразових додаткових видів грошового забезпечення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17 (провадження № 11-806апп18), в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15).

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Аналіз доводів апеляційної скарги не дає підстав для висновку про наявність підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук