Справа № 627/154/19
Суддя: Вовк Л. В.
Дата ухвалення: 2019-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/154/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Вовк Л.В.

з участю секретаря Казакової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-го взводу 3-ої роти 4-го батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Марченка Олександра Олександровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ,

в с т а н о в и в :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 1-го взводу 3- ої роти 4-го батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Марченка О.О. , в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову інспектора серії ВР № 347872 від 22.09.2018 р. про накладення адміністративного стягнення у розмірі 255 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 22.09.2018 р. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за здійснення руху транспортним засобом з напівпричепом ДНЗ НОМЕР_1 без навантаження вагою 14023 кг на знак 3.15 ПДР України « Рух транспортного засобу масою більше 13 тон заборонено » . Позивач правопорушення не вчиняв, вказаним транспортним засобом ніколи не керував та не має права керування на вказану категорію транспортного засобу ; серія та номер посвідчення водія ,яке зазначено в постанові інспектора , не співпадає з посвідченням водія правопорушника ; зазначена в постанові інспектора дата народження правопорушника ,не співпадає з датою народження позивача відповідно до паспорта громадянина України та посвідчення водія .Будь-які докази на підтвердження недотримання ним ПДР України відсутні. Про вказану постанову інспектора дізнався в січні 2019 р. в Краснокутському РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області .Вважає, що постанова серії ВР № 347872 винесена 22.09.2018 р. є протиправною, просить її скасувати.

У судове засідання позивач не з`явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , позов підтримав , просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та в установлений законом термін, про що свідчить розписка про отримання судової повістки.

Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що постановою інспектора інспектора 1-го взводу 3-ої роти 4-го батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Марченка О.О. серії ВР № 347872 від 22.09.2018 р. , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 1 ст.122 КУпАП за порушення пункту 8.4.(в) Правил дорожнього руху України , оскільки цього числа, о 3 год.10 хв., керуючи транспортним засобом марки DAF XF 105.460 номерний знак НОМЕР_2 напівпричепом ДНЗ « АХ 1461 ХО» по вул.Полтавський шлях , 58/1 м.Харків , не виконав вимоги знаку 3.13. « Рух транспортного засобу масою більше 13 т заборонено» та здійснив подальший рух без навантаження вагою 14023 кг ,чим порушив п.8.4 ( в) ПДР України.

Копія оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху отримана позивачем в Краснокутському РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області 16.01.2019 р.

Відповідно до вище вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР № 347872 від 22.09.2018 р. до адміністративної відповідальності притягується ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак як свідчить паспорт громадянина України та посвідчення водія НОМЕР_3 датою народження ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того , в постанові інспектора вказано , що серія та номер посвідчення водія , що посвідчує особу - НОМЕР_4 від 14.08.2018 року , однак посвідчення водія серії НОМЕР_3 видано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Богодухівським МРЕ 14.12.2001 року. Відповідно до вказаного посвідчення , категорії транспортних засобів на керування яким надано посвідчення - це А і В ( право на керування мотоциклами та автомобілями , дозволена максимальна вага яких не перевищує 3500 кг (7700 фунтів) і кількість сидячих місць яких , крім сидіння водія ,не перевищує восьми).

Таким чином в постанові інспектора місце проживання правопорушника співпадає з місцем проживання позивача ,а інші дані не достовірні.

Статтею 19 Конституції України передбачено , що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 77 КАС України передбачено , що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено , що до адміністративної відповідальності притягаються власники (співвласники) транспортних засобів за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів…

Як зазначено в п .8.4. (в) ПДР України дорожні знаки поділяються на групи : заборонні знаки . Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Як свідчить ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ст.121 КУпАП.

Згідно ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Статтею 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП передбачено , що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції України, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (див. рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011).

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів « встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини « суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

В пункті 31 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волошин проти України «(№15853/08) та пункті 22 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бацаніна проти Росії « (№3932/02) зазначено, що принцип рівності сторін вимагає справедливого балансу між сторонами, і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її.

Відповідно до положень пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України «(№ 63566/00), пункту 13 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Петриченко проти України «(№ 2586/07) та пункту 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (№42310/04), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім цього, у пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини від 15 листопада 2007 року по справі «Бендерський проти України» (№ 22750/02) вказано, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (…). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (…). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Суд звертає увагу, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає , що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 8.4 (в ) Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, фотокартки або відеозапис події щодо невиконання знаку 3.15 ПДР України та подальшого руху без навантаження .

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є належним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне скасувати постанову серії ВР № 347872 від 22 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 77, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 1-го взводу 3-ої роти 4-го батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Марченка Олександра Олександровича серії ВР № 347872 від 22 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення .

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вовк Л. В.