Справа № 160/9272/18
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2019 року

м. Дніпро

справа № 160/9272/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року (суддя Віхрова В.С.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у грудні 2018 року звернулися до суду з позовом, в якому просили: визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №58/6 від 10.10.2018 про відмову поновити виплату пенсій за віком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витребувати або відновити пенсійну справу, перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2 , починаючи з 07.10.2009, як непрацюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу з додержанням п. 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та заробітної плати для обчислення пенсії, але в розмірі не меншому, ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з підвищенням та індексацією пенсії відповідно до ст. ст. 27, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», надбавкою до пенсії як дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витребувати або відновити пенсійну справу, перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_3 , починаючи з 07.10.2009 року, як непрацюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу з додержанням п. 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та заробітної плати для обчислення пенсії, але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з підвищенням та індексацією пенсії відповідно до ст. ст. 27, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», надбавкою до пенсії як дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 58/6 від 10.10.2018 про відмову поновити виплату пенсій за віком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_3 , починаючи з 22.05.2018, як непрацюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу з додержанням п. 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та заробітної плати для обчислення пенсії, але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витребувати або відновити пенсійну справу, перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2 , починаючи з 22.05.2018, як непрацюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу з додержанням п. 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та заробітної плати для обчислення пенсії, але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції, позов задовольнити в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є громадянами України та у грудні 1995 року виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю. До виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю отримували пенсію за віком згідно з пенсійними посвідченнями НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно. Виплата пенсії припинена у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Позивачі, через представника, 22 травня 2018 року звернулися до відповідача з заявою щодо поновлення виплати призначеної пенсії, виплата якої була припинена у зв'язку з виїздом до іншої держави.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року в адміністративній справі № 0440/5099/18 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 831/02-07/24 від 31.05.2018 про відмову у призначенні пенсії позивачам та зобов'язано повторно розглянути відповідну заяву.

На виконання постанови суду відповідачем було прийнято рішення № 58/6 від 10.10.2018, яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено у поновленні пенсії за віком, оскільки за документами, наданими для поновлення пенсії, не підтверджено місце проживання (реєстрації) позивачів на території України. Також не надано доказів перебування позивачів на обліку саме в органах Пенсійного фонду України та оригіналів документів: довіреності, паспортів громадянина України, трудових книжок.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 58/6 від 10.10.2018 про відмову поновити виплату пенсій за віком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та зобов'язав відповідача поновити виплату пенсії за віком починаючи з 22.05.2018, як непрацюючим пенсіонерам, з врахуванням всього стажу з додержанням п. 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та заробітної плати для обчислення пенсії, але в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Щодо позовних вимог в частині перерахування та поновлення виплати пенсії з підвищенням та індексацією пенсії, надбавкою до пенсії, як дитині війни, здійснення осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017, суд першої інстанції дійшов висновку про їх необґрунтованість, оскільки відповідачем не було досліджено документи для поновлення виплати пенсії, достатнім поновлення порушеного права є поновлення виплати пенсії, наслідком чого є нарахування та виплата усіх передбачених законом сум, що входять до складу пенсійного забезпечення.

Щодо дати поновлення пенсії, суд першої інстанції зазначив, що ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено певний порядок поновлення виплати пенсії, що передбачає подання заяви, документів та встановлення обставин та наявності умов для відновлення її виплати, а тому пенсійні виплати позивачам необхідно поновити з дати звернення до відповідача - 22.05.2018.

Позивачі не погодилися з рішенням суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні вказаних позовних вимог, а також щодо дати поновлення пенсій.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивачів зазначає, що оскільки судом встановлено, що виплату пенсії було припинено з вини відповідача, до спірних правовідносин має бути застосована норма ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що передбачає виплату пенсії за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Колегія суддів знаходить необґрунтованими такі доводи апелянта, адже відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсій, не отримані з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані правові норми регулюють порядок отримання пенсійних виплат, що були нараховані, проте не виплачені з вини державного органу. В даній справі предметом спору є відновлення виплати пенсії, пенсія позивачам не нараховувалась.

Згідно з положеннями статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Отже, даний спір повинен розглядатися у межах звернення до адміністративного суду, тобто в межах шестимісячного строку.

Вказана правова позиція відображена в постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 577/50/17-а, від 27.02.2018 у справі № 523/5348/17, від 03.04.2019 у справі № 266/804/15-а.

Оскільки з первинною позовною заявою про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не поновлення виплати пенсії за віком позивачі звернулися 09.07.2018, позовні вимоги в частині поновлення виплати їй пенсії підлягають задоволенню з 09 січня 2018 року, а позовні вимоги за період з 07.10.2009 по 08.01.2018 включно, підлягають залишенню без розгляду.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17 суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими, адже предметом розгляду у цій справи було припинення нарахування та виплати пенсії переміщеній особі до з'ясування фактичного місця проживання, тобто тимчасова невиплата сум пенсії внутрішньо переміщеній особі.

Спростовуючи доводи апелянта щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про перерахування розміру пенсії з підвищенням та індексацією, надбавкою до пенсії, як дитині війни, здійснення осучаснення пенсії, колегія суддів зазначає, що питання розміру виплати пенсії належить до компетенції пенсійного органу при поновленні пенсії, нарахуванні та виплаті відповідних сум. При цьому, у разі незгоди з діями відповідача щодо розміру пенсії, наявності чи відсутності підстав для нарахування індексації, позивачі не позбавлені права звернутися за захистом своїх прав до суду.

В даній справі предметом судового розгляду є відмова у поновленні виплати пенсії, відповідач фактично суму пенсії не обраховував, а тому заявлення таких позовних вимог є передчасним.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання належних позивачам виплат при відновленні виплати пенсії буде порушене відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Вказана правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 752/10522/16-а.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, у зв'язку з чим рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року в адміністративній справі № 160/9272/18 змінити в частині мотивування щодо дати поновлення пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В абзаці третьому та четвертому резолютивної частини рішення слова: «з 22.05.2018 р.» замінити на слова «з 09 січня 2018 року».

Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період з 07.10.2009 по 08.01.2018 залишити без розгляду.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року в адміністративній справі № 160/9272/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 13 травня 2019 року та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повна постанова складена 13 травня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров