Справа № 821/763/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 821/763/18
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Шевчук О.А.,

при секретарі Іщенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року (м. Херсон, дата складання повного тексту рішення - 11.05.2018 р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, 3-ї особи Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

20.04.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГТУЮ у Херсонській області, 3-ї особи ГУ НП в Херсонській області, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області Колпакова В.О. від 10.04.2018 про закінчення виконавчого провадження №51327195 від 10.04.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016р. у справі №821/3865/15-а було зобов`язано ГУ НП в Херсонській області розглянути її кандидатуру для зайняття посади у відповідності до п.9 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про національну поліцію»» у Комсомольському відділенні поліції Херсонського відділу поліції та видати з цього приводу відповідний наказ. На підставі вказаної постанови судом видано виконавчий лист. ГУ НП в Херсонській області на підставі вказаної постанови видано наказ «Про розгляд кандидатури», яким позивачці відмовлено у призначені на службі в поліції, у зв`язку з чим, 10.04.2018р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Херсонській області Колпаковим В.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, з підстав, що вищезазначене рішення суду виконано шляхом виданням відповідного наказу. З даною постановою позивачка не згодна, оскільки вважає, що рішення суду має бути виконане шляхом видання наказу про призначення її до поліції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 30.05.2018 року подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про день, час та місце розгляду справи були своєчасно та належним чином повідомлені.

У зв`язку із вказаними обставинами справа була розглянута у відкритому судовому засіданні без участі сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судами встановлено наступні обставини справи.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 року (справа №821/3865/15-а), яка набрала законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Управління МВС України в Херсонській області від 06.11.2015р. №428-о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора штабу (на правах сектору) Комсомольського РВ Херсонського міського управління УМВС; поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора штабу (на правах сектору) Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС з 06.11.2015 р.; зобов`язано ГУ НП в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до п.9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» у Комсомольському ВП Херсонського ВП та видати з цього приводу відповідний наказ. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

27.05.2016 позивачу видано виконавчий лист №149 про зобов`язання ГУ НП в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до п.9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» у Комсомольському ВП Херсонського ВП та видати з цього приводу відповідний наказ.

На підставі вказаного виконавчого листа 07.06.2016р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Херсонській області Колпаковим В.О. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № 51327195.

Далі, на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 року у справі №821/3865/15-а, ГУ НП в Херсонській області 19.07.2017 року видано наказ №185-о/с про розгляд кандидатур для зайняття посад в ГУ НП в Херсонській області, зокрема, ОСОБА_1 для зайняття посади у Комсомольському ( Корабельному ) відділенні поліції Херсонського відділу поліції ГУ НП у відповідності до п.9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», який, в свою чергу, не містив чіткої інформації про результати розгляду кандидатури ОСОБА_1 , в зв`язку із чим, державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафів за невиконання рішення.

06.04.2018 року ГУ НП в Херсонській області винесено наказ №463, з вбачається, що на виконання постанови суду від 03.03.2016р. у справі №821/3865/15-а ГУ НП в Херсонській області розглянуто кандидатуру ОСОБА_1 та відмовлено їй у призначені на службу в поліції.

06.04.2018 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області отримано від боржника заяву про закінчення виконавчого провадження № 51327195 як фактично виконаного.

10.04.2018 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області Колпаковим В.О. прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження №51327195 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності вимог та, відповідно, з правомірності дій відповідача.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх необгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту приписів ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, відповідно до вимог п.1 ч. ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Зі змісту ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, у тому числі, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи, приймаючи 10.04.2018 року спірну постанова про закінчення виконавчого провадження №51327195 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», головний державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області Колпаков В.О. виходив з того, що ГУ НП в Херсонській області 06.04.2018 року прийнято наказ №463 «Про розгляд кандидатури», відповідно до якого розглянуто кандидатуру ОСОБА_1 та відмовлено їй у призначені на службу в поліції.

Разом з тим, як вже зазначалося вище, колегія суддів не може погодитися з такими діями та рішенням державного виконавця, з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи встановлено, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016р. у справі №821/3865/15-а зобов`язано ГУ НП в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» у Комсомольському відділенні поліції Херсонського відділу поліції та видати з цього приводу відповідний наказ.

Відповідно до п.9 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Тобто, вказаним пунктом передбачено альтернативне призначення осіб на посади поліцейських: або шляхом видання наказу про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади.

Як встановлено постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2019 року по справі №821/764/18 (яка набрала законної сили), станом на 07.11.2015р., ОСОБА_1 , будучи працівником органів внутрішніх справ, повністю відповідала вимогам до поліцейських, визначеним Законом України «Про Національну поліцію», оскільки у протилежному випадку вона б не проходила службу в органах внутрішніх справ.

При цьому, слід зазначити, що прийняття після 07.11.2015р. «Типового порядку проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади» (затв. наказом МВС України №1631 від 25.12.2015р.) та «Положення з організації перевірки рівня фізичної підготовленості кандидатів до вступу на службу в Національну поліцію України» (затв. наказом МВС України №90 від 09.02.2016р.), не може створювати для позивача перешкоди для виконання рішення суду, яке приймалося на підставі законодавства, що діяло на той час.

У зв`язку з зазначеним, вказаною вище постановою апеляційного суду від 12.02.2019 року по справі №821/764/18 встановлено неправомірність наказу ГУ НП в Херсонській області від 06.04.2018 року №463 «Про розгляд кандидатури», обґрунтованого неможливістю дослідити стан придатності позивача до служби в поліції, спроможності переносити фізичні навантаження при виконанні службових обов`язків в порядку, визначеному «Положенням з організації перевірки рівня фізичної підготовленості кандидатів до вступу на службу в Національну поліцію України» №90.

Як вбачається з приписів ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку про те, що наказ ГУ НП в Херсонській області від 06.04.2018 року №463 «Про розгляд кандидатури» фактично не може слугувати фактом виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016р. у справі №821/3865/15-а у спосіб та в порядку встановленому цим судовим рішенням, а отже і прийнята на підставі цього наказу спірна постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №51327195 є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

До того ж, відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, деякі висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення має право скасувати його повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв`язку із тим, що деякі висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до ч.2 ст.308 та п.п.1,3,4 ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати судове рішення суду 1-ї інстанції та прийняти нове - про задоволення позову.

Окрім того, одночасно при прийнятті остаточного рішення по даній справі, судова колегія також вважає за необхідне ще вирішити питання і щодо розподілу судових витрат.

У відповідності до змісту вимог абз.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки апеляційним судом фактично задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , та, відповідно, позовні вимоги, то і судовий збір, сплачений позивачем за подачу адміністративного позову та апеляційної скарги, підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та приписи ст.ст.132,139 КАС України, судова колегія вважає за необхідне стягнути з Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача фактично сплачений нею судовий збір у загальному розмірі 1762 грн. (за подання позовної заяви - 704,8 грн. (а.с.3); за подання апеляційної скарги - 1057,2 грн. (а.с.141).

Керуючись ст.ст.139,308,310,315,317,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року - скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області Колпакова В.О. від 10.04.2018 року про закінчення виконавчого провадження №51327195.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Херсонській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1762 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 06.05.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук