Справа № 623/2595/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 р.Справа № 623/2595/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калитки О. М. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Винииченко П.П., вул. Соборна, 52, м. Ізюм, Ізюмський, Харківська, 64309, повний текст складено 19.03.19 року по справі № 623/2595/18

за позовом ОСОБА_1

до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради

про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі.

В обґрунтування позову послався на те, що головним спеціалістом з благоустрою відділу контролю благоустрою міста Юрєнєвою Т.М. 24.07.2018 року складений протокол №94 відповідно ст.42 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» та ст.152 КУпАП та Правил благоустрою м. Ізюм відповідно до обставин викладених в якому: 24.07.2018 року о 09 годині 40 хвилин в АДРЕСА_1 виявлено порушення, а саме: паркування автомобіля на зелених насадженнях. 03.08.2018 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради було винесено постанову, якою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. З вказаною постановою позивач не згоден в повному обсязі. Вважає, що постанова комісії є незаконною та підлягає скасуванню.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.03.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради від 03.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень визнана протиправною та скасована.

Закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 24.07.2018 року головним спеціалістом з благоустрою відділу контролю благоустрою міста Юрєнєвою Т.М. у відношенні позивача було складено протокол № 94 про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано, що 24.07.2018 року о 9-40 год. за адресою: АДРЕСА_1, виявлено порушення п.12 Додатку 1 до «Прави благоустрою території м. Ізюм», а саме: паркування автомобіля на зелених насадженнях гр. ОСОБА_1

На підставі цього протоколу, 03.08.2018 року відповідач виніс постанову № 11 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП і наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн (а.с.10,11).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова комісії від 03.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, є необгрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст.152 КУпАП встановлює відповідальність, зокрема, за порушення правил благоустрою територій населених пунктів.

У відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

З матеріалів справи вбачається, що 24.07.2018 року головним спеціалістом з благоустрою відділу контролю благоустрою міста Юрєнєвою Т.М. у відношенні позивача було складено протокол № 94 про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано, що 24.07.2018 року о 9-40 год. за адресою: АДРЕСА_1, виявлено порушення п.12 Додатку 1 до «Прави благоустрою території м. Ізюм», а саме: паркування автомобіля на зелених насадженнях гр. ОСОБА_1

03.08.2018 року відповідач виніс постанову № 11 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП і наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн (а.с.10,11).

З огляду на вимоги ст. ст. 281 та 283 КУпАП за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідач як колегіальний виконавчий орган міської ради, повинен був прийняти простою більшістю голосів його членів постанову у формі рішення, яке повинне містити відомості про орган, який виніс рішення, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, встановлених при розгляді, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зауважує, що прийняте комісією рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності не відповідає законодавчо-визначеним вимогам щодо його форми та змісту.

Також, колегія суддів зазначає, що в постанові комісії відсутні відомості, зазначення яких згідно ст. 281 КУпАП є обов'язковим.

Так, в постанові відсутні відомості щодо встановлених під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обставин, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, документи і речові докази, досліджені при розгляді справи, взагалі у постанові відсутня описова та мотивувальна частина.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить одну із таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24 КУпАП; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься: а) при оголошенні усного зауваження відповідно до ст. 22 КУпАП; б) при передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу відповідно до ст. 21 КУпАП; в) при передачі матеріалів прокурору, органу досудового слідства чи дізнання відповідно до ст. 253 КУпАП; г) за наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.

Позивач не заперечує того факту, що здійснив зупинку транспортного засобу на газоні, посилаючись на відсутність вільних місця для паркування, вважає, що прилегла територія ринку не обладнана парковками.

Проте, аналізуючи норми ст.283 КУпАП, якою врегульовано зміст постанови та її форму, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем було порушено правильність оформлення постанови у справі про адміністративне правопорушення після розгляду справи.

Так, в описовій частині викладені обставини, аналогічні висновкам спеціаліста зазначеним в протоколі, але при цьому в постанові в загалі відсутні результати заслуховування позивача при розгляді справи, а саме: зауваження, пояснення, клопотання. Також в резолютивній частині постанови відсутні висновки комісії про визнання винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею КУпАП. Вказано лише про накладення стягнення у вигляді штрафу без зазначення відповідної статті.

Також як вбачається з постанови, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Проте, санкція статті 152 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, не визначаючи грошову суму такого стягнення.

Зі змісту постанови неможливо встановити, якою розрахунковою величиною керувався відповідач, визначаючи позивачу саме штраф у розмірі 850 гривень.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 238 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова комісії від 03.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.03.2019 року по справі № 623/2595/18 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.03.2019 року по справі № 623/2595/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя З.О. Кононенко
Судді О.М. Калитка Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 14.05.2019 року