Справа № 1240/2425/18
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 травня 2019 року

Київ

справа №1240/2425/18

касаційне провадження №К/9901/10122/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 в адміністративній справі №1240/2425/18 за позовом Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Д" № від 10.04.2018 в частині грошових зобов'язань за штрафними санкціями в сумі 8617104,56грн.,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Луганській області 09.04.2019 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019.

Верховний Суд ухвалою від 16.04.2019 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

Вказана ухвала Верховного Суду від 16.04.2019 була отримана відповідачем 22.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №966.

На адресу Верховного Суду надійшло клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги щодо надання документу про сплату судового збору за подання касаційної скарги.

У вказаному клопотанні відповідач зазначив, що вважає належною до сплати суму судового збору за подання касаційної скарги 38420грн. = (19210грн. х 200%).

В обґрунтування позиції щодо розрахунку судового збору податковий орган зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23.11.2018 №2628-VIII, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», а саме в абзаці третьому підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" цифри "350" замінено цифрами "10".

Однак, суд касаційної інстанції повідомляє скаржника, що вказаний закон набрав чинності 01.01.2019, а тому наведений в ухвалі Верховного Суду від 16.04.2019 про залишення касаційної скарги без руху розрахунок судового збору за подання касаційної скарги є вірним, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом - вересень 2018 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

У відповідності до абзацу 3 підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (в редакції, чинній на дату звернення до суду з позовом - вересень 2018 року) ставка за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів для працездатних осіб.

Також відповідач вказує, що у зв'язку із обмеженим фінансуванням не має можливості сплатити судовий збір.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Як зазначено вище, частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України однією з вимог касаційної скарги визначено надання документу про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб'єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

На момент постановлення цієї ухвали вимоги ухвали від 16.04.2019 про залишення касаційної скарги без руху щодо надання документу про сплату судового збору не виконано.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтею 121, частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінню ДФС у Луганській області в задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 в адміністративній справі №1240/2425/18.

2. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 в адміністративній справі №1240/2425/18 за позовом Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Д" № від 10.04.2018 в частині грошових зобов'язань за штрафними санкціями в сумі 8617104,56грн. - повернути.

3. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду

Т.М.Шипуліна