Справа № 120/1479/19-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

10 травня 2019 р. Справа № 120/1479/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Першого заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області ОСОБА_2 (службова адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2019 засобами поштового зв`язку до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана до Першого заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області ОСОБА_2, в якій позивач просить:

- прийняти адміністративний позов про визнання бездіяльності суб`єктів владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити дії;

- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 300000 грн.

Перевіривши позовну заяву і додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що позовну заяву належить залишити без руху з огляду на таке.

Частиною першою статті 171 КАС України передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Водночас положення статей 160, 161, 172 КАС України поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

В позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України).

Крім того, згідно з п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Способи захисту прав та інтересів позивача у публічно-правовому спорі визначені у частині першій статті 5 КАС України, якою передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Разом з тим, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вищезазначеним вимогам до позовної заяви, а заявлені позовні вимоги є не конкретизованими та не дають змоги окреслити предмет спору і вирішити питання про можливість розгляду цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Так, згідно з прохальною частиною позовної заяви позивач просить суд "прийняти адміністративний позов про визнання бездіяльності суб`єктів владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити дії" (позовна вимога 1) та стягнути з Першого заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду (позовна вимога 2).

Отже, позивач фактично заявляє вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень внаслідок певної неправомірної, на його думку, бездіяльності.

Однак при цьому позивач не зазначає, яку саме бездіяльність і якого саме суб`єкта владних повноважень він просить визнати протиправною, а також в чому саме полягає така бездіяльність.

Крім того, позивач просить зобов`язати вчинити певні дії, але, знову ж таки, не зазначає, про які саме дії йде мова та яким саме суб`єктом владних повноважень вони мають бути вчинені.

Також суд зауважує, що в позовній заяві відповідачем зазначено Першого заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області ОСОБА_2 . Водночас згідно з прохальною частиною позовної заяви до вказаної посадової особи заявлено лише позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, що не узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 21 КАС України, відповідно до якої "вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства".

Крім того, зміст позовної заяви свідчить про те, що вона не містить обґрунтувань позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності суб`єктів владних повноважень та зобов`язання вчинити дії. Також позивачем не зазначено обставин, якими обгрунтовуються такі позовні вимоги з посиланням на докази, що їх підтверджують.

Крім того, з доданих до позовної заяви документів вбачається, що приводом для подання ОСОБА_1 скарг та інших звернень до правоохоронних і контролюючих органів стало виникнення спору з фермерськими господарствами "Садівник-А" та "НИВА" з приводу розрахунку за вирощений та зібраний врожай. Зокрема, у відповідних зверненнях зазначається, що ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_3 є власниками земельної ділянки площею 4,7625 га в межах земель Рожнятівської сільської громади Томашпільського району Вінницької області. На підставі угоди від 2 березня 2016 року цю земельну ділянку було передано в тимчасове користування сину ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , який у 2017 році за власні кошти засіяв її кукурудзою. В листопаді 2017 року вищевказаними фермерськими господарства за згодою ОСОБА_4 було зібрано урожай кукурудзи вагою приблизно 40 тонн, однак при цьому з ним не здійснено розрахунку. Як наслідок, утворився борг в сумі 120 тис. грн, який керівники цих фермерських госпдарств відмовляються повертати.

В цьому контексті суд зазначає, що право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Відтак, для надання особі судового захисту, адміністративний суд повинен встановити, чи дійсно було порушено права, свободи та інтереси особи, яка звернулася до суду, і чи ці права, свободи та інтереси порушені відповідачем саме у спірних публічно-правових відносинах.

В силу положень пункту 9 частини п`ятої статті 160 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень в позовній заяві позивач зобов`язаний обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю його прав, свобод, інтересів.

Натомість позовна заява ОСОБА_1 не містить обґрунтувань щодо того, які саме права, свободи або інтереси позивача були порушені відповідачем внаслідок тих дій (бездіяльності), що оскаржуються.

Більше того, додані до позовної заяви матеріали дають підстави для висновку про те, що позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом, фактично захищає інтереси свого сина ОСОБА_4 , як користувача земельної ділянки, якому, на думку позивача, треті особи не виплатили кошти за зібраний на цій земельній ділянці врожай.

Наведені обставини свідчать про недотримання позивачем вимог до позовної заяви, передбачених у п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Крім того, відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак позовна заява ОСОБА_1 вищевказаного підтвердження не містить.

Крім того, в силу вимог ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Разом з тим, до позовної заяви ОСОБА_1 не додано її копії та копії доданих до неї документів для відповідача.

Частиною другою статті 171 КАС України визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого позову вимогам закону, позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з наданням особі, яка її подала, розумного строку для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви.

Водночас суд вважає необхідним інформувати позивача про те, що 2 червня 2011 року Верховною Радою України було прийнято Закон України № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", який визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 1 цього Закону безоплатною правовою допомогою визнається правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Правова допомога передбачає надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення.

Статтею 3 Закону № 3460-VI передбачено, що цей Закон регулює правовідносини у сфері надання безоплатної правової допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правову допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правову допомогу, що встановлені цим Законом.

Безоплатною первинною правовою допомогою в силу положень ст. 7 Закону № 3460-VI є вид державної гарантії, що полягає в інформуванні особи про її права і свободи, порядок їх реалізації, відновлення у випадку їх порушення та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Безоплатна первинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) надання правової інформації; 2) надання консультацій і роз`яснень з правових питань; 3) складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру); 4) надання допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону № 3460-VI право на безоплатну первинну правову допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом мають усі особи, які перебувають під юрисдикцією України. Суб`єктом надання безоплатної первинної правової допомоги в Україні є, зокрема, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

У місті Вінниці, де мешкає позивач, відповідні послуги надаються Вінницьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги (вул. Порика, 29, м. Вінниця, 21021).

Зазначена вище інформація може бути врахована позивачем при виконанні ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 256, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Першого заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, протягом 10 днів з дня вручення ухвали.

3. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, - для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович