Справа № 200/1844/19-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року справа №200/1844/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скарг ОСОБА_1 ча на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року (повне судове рішення складено 27 лютого 2019 року у м. Слов'янську) у справі № 200/1844/19-а (суддя в І інстанції Стойка В.В.) за позово ОСОБА_1 ча до Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції, інспектора роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шабали Віталія Олександровича, поліцейського роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Косьміна Олександра Олександровича, заступника начальника Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції Малоока Віталія Валерійовича, поліцейського 1-го батальйону Управління патрульної поліції в м. Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції Кальянова Дмитра Віталійовича, командира батальйону ПП в м. Краматорську та Слов'янську УПП в Донецькій області капітана поліції Малиша Олександра Олеговича про визнання дій протиправними, стягнення моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 рок ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м. Краматорську та м. Слов'янську Департаменту патрульної поліції в Донецькій області, інспектора роти 1-го батальйону ПП в м. Краматорську та Слов'янську УПП в Донецькій області лейтенанта поліції Шабала Віталія Олександровича, поліцейського роти 1-го батальйону ПП в м. Краматорську та Слов'янську УПП в Донецькій області сержанта поліції Косьміна Олександра Олександровича, заступника начальника Управління - начальника відділу чергової служби УПП в Донецькій області ДП Малоока Віталія Валерійовича ча, поліцейського 1-го батальйону ПП в м. Краматорську та Слов'янську УПП в Донецькій області Кальянова Дмитра Віталійовича, командира батальйону ПП в м. Краматорську та Слов'янську УПП в Донецькій області капітана поліції Малиша Олександра Олеговича про визнання дій протиправними, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в зв'язку з тим, що цей позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення останнім норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивачем оскаржуються протиправні дії посадових - службових осіб органу державної влади, які за своїм характером та по сутті є фізичним насильством, поєднаним з спричиненням розладу здоров'ю, незаконним позбавленням свободи пересування, незаконного вилучення майна, образи честі та гідності людини, що призвели до фізичних та моральних страждань, та до тривалої працездатності. Наголошує, що суд допустив помилку при встановлені фактичних обставин для визначення підвідомчості спору, що призвело до винесення необґрунтованої ухвали про відмову у відкритті провадження.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Місцевий суд, відмовляючи у відкритті провадження у справі, мотивував своє рішення таким.

Публічно-правовим спором за приписами КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій. Позивач в своїй позовній заяві фактично оскаржує дії працівників поліції при його затриманні та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що розгляд позовної заяви щодо дій чи бездіяльності співробітників поліції здійснює місцевий загальний суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено адміністративне правопорушення, а позовних вимог про відшкодування моральної шкоди - місцевий загальний суд за правилами територіальної підсудності, визначеної цивільним процесуальним законодавством України.

Колегією суддів під час апеляційного перегляду встановлено, що протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 061719 від 04 серпня 2018 року зафіксовано, що 03 серпня 2018 року о 23 годині 24 хвили ОСОБА_1, перебуваючи за адресо АДРЕСА_1, вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а саме: громадяни ОСОБА_1 не виконав неодноразову вимогу поліцейського в обмеженні пересування особи для перевірки його документів згідно зі ст. 37 Закону України «Про Національну поліцію». Факт порушення було зафіксовано на боді-камеру АН №00107. Своїми діям ОСОБА_1 порушив ст. 37 Закону України «Про Національну поліцію», чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 185 Кодексу про адміністративні правопорушення України (далі - КУпАП).

Також, в матеріалах справи наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.08.2018 № 381, відповідно до якого ознак сп'яніння виявлено не було.

Постановою Слов'янського міськрайонного суду від 13 листопада 2018 року провадження у справі № 243/7665/18 про притягнення до адміністративної відповідальності закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених КУпАП.

Відповідно до копії зазначеної постанови, яка додана до апеляційної скарги, судове рішення набрало законної сили 26 листопада 2018 року.

Даючи аналіз законності ухвали місцевого суду про відмову у відкритті провадження у справі, колегія суддів виходить з таких міркувань.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За визначенням пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктами 1 і 3 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Аналізуючи зміст наведених вище правових норм та тих вимог, які ставить перед судом позивач, апеляційний суд зазначає таке.

У своєму позові позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії співробітників батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та м. Слов'янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області та командира батальйону, що виявилися, зокрема:

- у вчиненні незаконного застосування сили, незаконного застосування спеціальних засобів, незаконного вилучення речей, незаконного вимагання пройти медичний огляд;

- у вчиненні приховування протиправних дій підлеглих шляхом залякуванн ОСОБА_1 відповідальністю за побиття співробітника поліції;

- у незаконному прийнятті рішення підписати матеріали про адміністративне правопорушення та скерування матеріалів до суду, у вчиненні приховування протиправних дій підлеглих шляхом вилучення із матеріалів адміністративної відеофайлів тощо;

2) відшкодування моральної шкоди, нанесеної незаконними та протиправними діями відповідачів моральної шкоди.

Слід також зауважити, що в позовних вимогах йдеться про дії відповідачів, які були пов'язані з притягнення ОСОБА_1 до відповідальності в справі про адміністративне правопорушення, про що зазначено вище.

Справа про адміністративне правопорушення стосовн ОСОБА_1 була розглянута судом на підставі складеного співробітником Управління патрульної поліції в м. Краматорську та м. Слов'янську Департаменту патрульної поліції в Донецькій області протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтак, перевірку повноважень відповідних осіб на складання такого протоколу, та взагалі дотримання процедури притягнення до адміністративної відповідальності повинен здійснювати суд, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Разом із цим, колегія суддів вважає, що у цій справі поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» щодо вказаних позовних вимог слід тлумачити як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. А тому зазначені вище вимоги не можуть бути вирішені в жодній юрисдикції.

Аналогічні по своїй суті висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі № 820/3713/17 (номер в Єдиному Державному реєстрі судових рішень - 80555767).

Фактично вказан ОСОБА_1 вимоги (визнання протиправними дій, що виявилися у незаконному прийнятті рішення підписати матеріали про адміністративне правопорушення та скерування матеріалів до суду, вчиненні незаконного застосування сили, незаконного застосування спеціальних засобів, незаконного вилучення речей, незаконного вимагання пройти медичний огляд тощо) не можуть бути предметом окремого позову (в тому числі в порядку адміністративного судочинства), а можуть бути лише підставою для заперечень проти притягнення до відповідальності при розгляді судом в порядку КУпАП справи про адміністративне правопорушення за складеним протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього матеріалами, а в подальшому, можливо, для апеляційного оскарження прийнятої судом в рамках КУпАП відповідної постанови.

Висновки про те, що протокол про адміністративне правопорушення (і як вважає апеляційний суд, - так само і дії по його складанню), який надсилається до суду, в порядку, передбаченому КАС України не оскаржується, містяться в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 в справі № 814/701/18 (номер в Єдиному Державному реєстрі судових рішень - 76518162), а також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 в справі № 712/7385/17 (номер в Єдиному Державному реєстрі судових рішень - 81014004).

Позивач доводить, що ним оскаржуються протиправні дії посадових - службових осіб органу державної влади, які за своїм характером та по суті є фізичним насильством, поєднаним з спричиненням розладу здоров'ю, незаконним позбавленням свободи пересування, незаконного вилучення майна, образи честі та гідності людини, що призвели до фізичних та моральних страждань, та до тривалої працездатності.

Однак, фізичне насильство, поєднане з спричиненням розладу здоров'ю, незаконне позбавлення свободи пересування, незаконне вилучення майна є складом кримінального правопорушення (статті 125, 126, 146, 185 Кримінального кодексу України), справи про які відповідно до приписів пункту 2 частини другої статті 19 КАС України не поширюються на юрисдикцію адміністративних судів. Так само, справи, пов'язані з захистом честі і гідності людини підлягають розгляду не в порядку адміністративного судочинства, а за правилами цивільного судочинства.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, колегія суддів зазначає таке.

За приписами частини першої статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою. Частиною п'ятою цієї ж статті визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позовні вимоги про визнання дій відповідачів протиправними не можуть розглядатись в порядку адміністративного судочинства, то і похідна від цих вимог вимога про відшкодування моральної шкоди за правилами статті 21 КАС України не може бути розглянута в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що місцевим судом правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 250, 308, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скарг ОСОБА_1 ча - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі № 200/1844/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення - 14 травня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

І. В. Геращенко