Справа № 280/525/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Справа № 280/525/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження, без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі адвоката Хорунжего Ярослава Валерійовича ( АДРЕСА_2 ), до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (вул. Гагаріна, буд. 2-б, м. Запоріжжя, 69057) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заявою ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 .), в особі адвоката Хорунжего Ярослава Валерійовича, до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач або Центральне ОУПФУ м.Запоріжжя), в якій позивач просить: скасувати як протиправне рішення відповідача №1/1041/05 від 04.01.2019 про відмову позивачу в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державної служби»; зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» з 26.12.2018, з урахуванням довідки №388, 389, 390 від 26.12.2018, та виплачувати в подальшому таку пенсію.

Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначила, що 04.01.2019 відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про державну службу», оскільки на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» вона не має 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. В обґрунтування рішення зазначено, що період з 01.01.2014 по 06.09.2016 не зараховується позивачу до стажу на посадах державної служби, оскільки посадовим особам контролюючих органів згідно зі статтею 343.1 Податкового кодексу України присвоюються спеціальні звання і, відповідно, ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу». Позивач з даною відмовою не погоджується, оскільки в спірний період з 01.01.2014 по 06.09.2016 їй присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової та митної служби 2 рангу», 11.08.2015 року присвоєно чергове звання «інспектор податкової та митної служби 1 рангу» . В цей час ОСОБА_1 працювала на посаді головного спеціаліста загального відділу адміністративного-господарського управління (з 01.06.2013 року по 16.02.2016 року) та головного державного інспектора організації документування і роботи з документами управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури (з 16.02.2016 року по 06.09.2016 року), що підтверджується трудовою книжкою та довідками наданими ГУ ДФС у Запорізькій області. Вказані довідки також підтверджують наявність у позивача стажу державної служби 10 років 5 місяців 07 днів та необхідних умов для призначення пенсії.

Ухвалою суду від 11.02.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/525/19. Судове засідання призначено на 06.03.2019 без виклику сторін.

Відповідач позов не визнав. 01.03.2019 від відповідача надійшов відзив (вх.№8418) в якому зазначено, що за записами в трудовій книжці позивача та відповідно до довідки Головного управління ДФС у Запорізькій області від 03.10.2018 № 85 відповідачем обчислено стаж позивача на посадах державної служби, який становить 7 років 9 місяців 1 день. Період роботи позивача з 01.01.2014 по 06.09.2016 не зараховується до стажу на посадах державної служби, оскільки посади, які займала позивач протягом спірного періоду, в силу п. 343.1 ст. 343 Податкового кодексу України, не належать до визначених ст.25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ категорій посад державних службовців, робота на яких зараховується до стажу державної служби та відповідно надає право, за певних умов, на призначення пенсії на підставі п.10 розділу XI Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ. Як наслідок, наявний у позивача стаж державної служби, який за підрахунками відповідача складає 7 років 9 місяців 1 день є недостатнім для призначення пенсії державного службовця згідно вимог Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ. Пунктом п.10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ передбачений вичерпний перелік посад, які зараховуються до стажу державної служби. Посадовим особам контролюючих органів, в силу п. 343.1 ст. 343 Податкового кодексу України, присвоюються спеціальні звання, і, відповідно ці посади не належать до категорій посад державної служби. Тобто відповідач не має жодних правових підстав для призначення пенсії згідно п.10 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ. Вважає, що відповідач своїм рішенням від 04 січня 2019 року № 1/1041/05 правомірно відмовив позивачу у переведенні на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про державну службу» № 899, у зв`язку із відсутністю у позивача стажу державної служби у кількості 10 років. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача з 25.09.2018 та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV зі змінами та доповненнями (надалі - Закон № 1058). Проти вказаної обставини сторони не заперечують.

26.12.2018 позивач звернулась із заявою до відповідача про перевід її на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про державну службу». Копія заяви долучена до матеріалів справи.

Для розгляду заяви та призначення пенсії позивачем були надані наступні документи: довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 26.12.2018 №388, довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 26.12.2018 №389, довідка про складові заробітної плати з 01 травня 2016 року, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» довідка про стаж роботи, видана Державною фіскальною службою України Головного управління ДФС у Запорізькій області від 03.10.2018 року №85 та трудова книжка.

Рішення від 04.01.2019 № 1/1041/05 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про державну службу», оскільки на день набрання чинності Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 вона не має 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Копія рішення долучена до матеріалів справи.

В обґрунтування вказаного рішення відповідач зазначив, що період з 01.01.2014 року по 06.09.2016 року не зараховується до стажу на посадах державної служби, оскільки посадовим особам контролюючих органів згідно зі статтею 343.1 Податкового кодексу України присвоюються спеціальні звання і, відповідно, ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3725-ХІІ.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 344.1 ст. 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року (чинного до 01.05.2016 року) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно ч. 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

З 01.05.2016 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби» від 25.03.2016 №229.

Відповідно до п.4 зазначеного Порядку, стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу». До стажу державної служби зараховуються: час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону; час перебування на посаді народного депутата України; час перебування на посадах працівників дипломатичної служби; час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування»; час перебування на посадах суддів; час перебування на посадах прокурорів; час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання; час професійного навчання державного службовця з відривом від служби, якщо не пізніше 75 днів після його завершення така особа повернулася на державну службу, крім випадків, установлених законом; період, коли державний службовець не працював з поважних причин, але залишався у трудових відносинах з державним органом; час перебування державного службовця у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі, коли дитина потребує домашнього догляду, - у відпустці без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку; час перебування на посадах радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем`єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також на посадах патронатних служб в інших державних органах.

Також, з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII (далі - Закон № 889-VІІІ), яким передбачено певні особливості пенсійного забезпечення державних службовців.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як встановлено з матеріалів справи позивач має страховий стаж 30 років 6 місяців та 6 днів. В спірний період з 01.01.2014 по 06.09.2016 позивач працювала в територіальному управлінні органу доходів і зборів. 01.01.2014 позивачу присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової та митної служби 2 рангу», 11.08.2015 присвоєно чергове звання «інспектор податкової та митної служби 1 рангу». В цей час позивач працювала на посаді: головного спеціаліста загального відділу адміністративного-господарського управління Головного управління ДФС у Запорізькій області (з 01.06.2013 у по 30.09.2014), на посаді головного спеціалісту загального відділу управління інфраструктури Головного управління ДФС у Запорізькій області (01.10.2014 по 15.02.2016) та головного державного інспектора організації документування і роботи з документами управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Запорізькій області (з 16.02.2016 по 06.09.2016), що підтверджується трудовою книжкою та довідками наданими ГУ ДФС у Запорізькій області. У вказаних довідках також зазначено, що у спірний період позивач перебувала на державній службі та була державним службовцем.

Відповідно до п.342.4 ст.342 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Згідно з п.342.6 ст. 342 Податкового кодексу України правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом та Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ними, - Законом України «Про державну службу» та іншими законами.

Таким чином в період з 01.01.2014 по 06.09.2016 позивач перебувала на державній службі та була державним службовцем.

З урахуванням спірного періоду з 01.01.2014 по 06.09.2016 стаж роботи позивача на державній службі складає 10 років 5 місяців 7 днів.

Доводи відповідача про те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ у зв`язку з тим, що їй присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому її посада не відноситься до категорії посад державної служби, є безпідставними та повністю спростовуються положеннями ст. 344 Податкового кодексу України, Закону України «Про державну службу», Порядку обчислення стажу державної служби №229 від 25.03.2016 та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.06.2018 по справі №465/7218/16-а (адміністративне провадження №К/9901/22044/18).

Частиною 5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином суд вважає позовні вимоги в частині скасування рішення відповідача №1/1041/05 від 04.01.2019 про відмову позивачу в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державної служби» та зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» з 26.12.2018, з урахуванням довідок №388, 389, 390 від 26.12.2018 законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплачувати в подальшому таку пенсію необхідно відмовити, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати регулювання суспільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Порядок розподілу судових витрат визначений ст.139 КАС України.

Матеріалами справи встановлено факт сплати позивачем судового збору у розмірі 1536,80 грн.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі адвоката Хорунжего Ярослава Валерійовича ( АДРЕСА_2 ), до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (вул. Гагаріна, буд. 2-б, м. Запоріжжя, 69057) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (вул. Гагаріна, буд. 2-б, м. Запоріжжя, 69057) №1/1041/05 від 04.01.2019 про відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державної служби».

Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (вул. Гагаріна, буд. 2-б, м. Запоріжжя, 69057; ) призначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» з 26.12.2018, з урахуванням довідок №388, 389, 390 від 26.12.2018.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривен 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (вул. Гагаріна, буд. 2-б, м. Запоріжжя, 69057; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль