Справа № 120/153/19-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

м. Вінниця

08 травня 2019 р. Справа № 120/153/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Гродської В.О.

за участю представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

до Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе,7, м. Вінниця, )

про скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе,7, м. Вінниця, ) про скасування вимоги .

Ухвалою суду від 24.01.2019 позовну заяву залишено без руху.

08.02.2019 недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 25.02.2019 відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Підставою звернення до суду з даним позовом стало те, що ГУ ДФС у Вінницькій області видано вимогу від 07.11.18 № Ф-143945-54, за якою, ОСОБА_2, зобов’язано на підставі ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, сплатити суму недоїмки в розмірі 15819,54 грн. Позивач вважає вказану вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що і стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з’явився, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 ( а. с. 41 ) у якій зазначено, що позивач не має можливості з’явитись в судове засідання, тому просить суд розглядати дану справу без його участі. Зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_2 підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позову повністю. В обґрунтування власної позиції через відділ прийому суду подано відзив на позовну заяву та додаткові пояснення. Вказано, що відповідач не визнає позовні вимоги та обставини викладені позивачем у позовній заяві. ОСОБА_2 взятий на облік, як фізична особа-підприємець, в Могилів-Подільській ДПІ за №312 від 28.05.1999 та перебуває на обліку як платник єдиного внеску. Станом на 28.11.2018 року відповідно до бази даних «Податковий блок» позивач перебуває в стані платника податків -11- припинено, але не знято з обліку. Нарахування заборгованості позивачу здійснено в автоматичному режимі, а саме ФОП ОСОБА_2 проведено наступні нарахування в автоматичному режимі:

- «нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік нарахування єдиного внеску №3435816/єу від 09.02.2018» - 8 448,00 грн., за 2017 рік;

- «нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам, нарахування єдиного внеску № 6024268/ЄУ від 19.04.2018» - 2 457,18 грн., за 1-й квартал 2018 року;

- «нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам нарахування єдиного внеску № 7405371/єу від 19.07.2018» - 2 457,18 грн., за 2-й квартал 2018 року;

- «нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам нарахування єдиного внеску № 8801484/єу від 19.10.2018» - 2 457,18 грн., за 3-й квартал 2018 року.

Таким чином, за даними інформаційної системи органів ДФС, станом на 31.10.2018 загальна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску по ФОП ОСОБА_2 становить 15819,54 грн., і яка виникла внаслідок несплати поточних нарахувань з боку позивача.

Згідно п.4 ст. 25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову політику і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом, а його стягнення відповідно до ст. 25 Закону здійснюють органи Державної виконавчої служби України. При цьому, з метою забезпечення виконання органами ДФС покладених завдань з адміністрування єдиного внеску відповідачем сформовано вимогу про сплату недоїмки від 07.11.2018 №Ф-143945-54 ( а. с. 65 ) на суму 15819,54 грн.. Аналогічна заборгованість відображену в обліковій картці платника податків ( а. с .64 ).

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено.

ОСОБА_2 взятий на облік, як фізична особа-підприємець, в Могилів-Подільській ДПІ за №312 від 28.05.1999 та перебуває на обліку як платник єдиного внеску.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата та номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності зроблено 03.12.2018 за номером 2002004.

Разом із тим, 07.11.2018 року (до припинення підприємницької діяльності позивачем) відповідачем сформовано та направлено на адресу позивача вимогу №Ф-143945-54 про сплату заборгованості (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 15819,54 грн.

Не погоджуючись із даною вимогою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування”.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (абз. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування”).

Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п'ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку (абз. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування”).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування” платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5, 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов’язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування”).

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування”, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі – Інструкція №449).

Так, положеннями п. 1 Розділу VI Інструкції №449 визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов’язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції (абз. 2 п. 2 Розділу VI Інструкції №449).

Відповідно до п. 3 Розділу VI Інструкції №449, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

- платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Крім того, положеннями ч. 16 ст. 25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування” визначено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Надаючи оцінку таким доводам, суд наголошує, що ОСОБА_2 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, в Могилів-Подільській ДПІ за №312 від 28.05.1999 та перебував на обліку як платник єдиного внеску.

Водночас, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що дата та номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивачем зроблено 03.12.2018 за номером 2002004.

Фактично позивач був зареєстрований та здійснював підприємницьку діяльність в період із 28.05.1999 по 03.12.2018.

Як видно із облікової картки особового рахунку зі сплати єдиного соціального внеску ФОП ОСОБА_2 загальна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску станом на 31.10.2018 року становить 15918,54 грн.

Разом з цим, суд наголошує, що вказана заборгованість виникла за період, коли позивач був зареєстрований та здійснював підприємницьку діяльність.

Таким чином, доводи позивача про відсутність заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску станом на дату звернення з позовом до суду є необґрунтованими.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) виданої Головним управлінням ДФС у Вінницькій області від 07 листопада 2018 року №Ф-143945-54 відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

позивач - ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

відповідач - Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе,7, м. Вінниця, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати 15.05.19

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар