Справа № 520/2662/19
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 р. м. ХарківСправа № 520/2662/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2019), головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В. (повний текст складено 25.03.19) по справі № 520/2662/19

за позовом ОСОБА_1

до Конкурсної комісії з проведення конкурсів керівників КНП "Великобурлуцький центр ПМСД" при Великобурлуцькій районній раді Харківської області

про визнання протиправним та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з вимоогами до конкурсної комісії з проведення конкурсів керівників КНП "Великобурлуцький центр ПМСД" при Великобурлуцькій районній раді Харківської області з вимогами про:

- визнання рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсів на посади керівників КНП "Великобурлуцький центр ПМСД" про допуск ОСОБА_2 до участі в конкурсі на посаду заступника директора КНП "Великобурлуцький центр ПМСД", оформлене протоколом № 3 від 19.02.2019 протиправним та скасувати;

- визнання рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсів на посади керівників КНП "Великобурлуцький центр ПМСД" про допуск ОСОБА_3 до участі в конкурсі на посаду заступника директора КНП "Великобурлуцький центр ПМСД", оформлене протоколом № 3 від 19.02.2019 протиправним та скасувати;

- визнання рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсів на посади керівників КНП "Великобурлуцький центр ПМСД" про відхилення кандидатури ОСОБА_1 на посаду заступника директора КНП "Великобурлуцький центр ПМСД" оформлене протоколом № 5 від 19.02.2019 протиправним та скасувати;

- визнання рішення Конкурсної комісії з проведення конкурсів на посади керівників КНП "Великобурлуцький центр ПМСД" про визначення переможцем ОСОБА_3 та подання до Великобурлуцької районної ради, щодо призначення на посаду заступника директора КНП "Великобурлуцький центр ПМСД" ОСОБА_3, оформлене протоколом № 5 від 19.02.2019 протиправним та скасувати.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 у відкритті провадження було відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу від 25.03.2019, направивши справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підставою для прийняття рішення (видання розпорядження) про призначення керівника медичного закладу є відповідне рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця та подання на ім'я голови районної ради щодо призначення такого кандидата на посаду керівника медичного закладу. Вважає, що Комісії делеговані владні повноваження та її рішення є обов'язковими для виконання районною радою, а отже на дії рішення Конкурсної комісії поширюється юрисдикція адміністративних судів, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 19 КАС України

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач не погоджується з рішенням про допуск до конкурсу кандидатів на посаду заступника директора КНП "Великобурлуцький центр ПМСД" ОСОБА_3 та ОСОБА_2, відхилення кандидатури ОСОБА_1 та визначення переможцем ОСОБА_3 та подання до Великобурлуцької районної ради, щодо призначення на посаду заступника директора КНП "Великобурлуцького центру ПМСД" ОСОБА_3, вважає такі рішення незаконними та протиправними.

В позові, з посиланням на положення ст. 43 Конституції України, позивачем зазначено, що у зв'язку з тим, що відповідачем протиправно була відхилена кандидатура ОСОБА_1 на посаду заступника директора КНП "Великобурлуцького центру ПМСД" було порушено його право на працю.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що спори з трудових правовідносин, в яких учасниками є фізичні особи та юридичні особи розглядаються у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на вимоги діючого законодавства та фактичні обставини справи.

Так, за змістом частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктами 1-2 частини першої статті 4 КАС передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною 9 ст.16 Основ законодавства України про охорону здоров'я визначено, що керівники державних та комунальних закладів охорони здоров'я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров'я на конкурсній основі шляхом укладання з ними контракту на строк від трьох до п'яти років. Порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров'я та порядок укладання контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров'я, а також типова форма такого контракту затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.8 Постанови КМ України №1094 від 27.12.2017 року, для проведення конкурсу рішенням органу управління утворюється конкурсна комісія (постійно діюча або для проведення окремого конкурсу).

Відповідно до п.1.1 Статуту Комунального некомерційного підприємства Великобурлуцької районної ради Харківської області "Великобурлуцький Центр первинної медико-санітарної допомоги", вказане підприємство є закладом охорони здоров'я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає медичну допомогу будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом, а також вживає заходів із профілактики захворювань населення та підтримання громадського здоров'я.

Підприємство створене за рішенням Великобурлуцької районної ради Харківської області (Засновник) від 26 січня 2018 року №681-VII (XVIII сесія VII cкликання) відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" шляхом перетворення Комунального закладу охорони здоров'я "Великобурлуцький Центр первинної медико-санітарної допомоги Великобурлуцької районної ради Харківської області" у Комунальне некомерційне підприємство Великобурлуцької районної ради Харківської області "Великобурлуцький Центр первинної медико-санітарної допомоги" (п.1.2 Статуту).

Поточне керівництво (оперативне управління) Підприємством здійснює Дирекція Підприємства. До складу Дирекції підприємства входять: Директор, Заступник Директора та Медичний Директор, які призначається на посаду і звільняється з неї Засновником на умовах контракту. Строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівників підприємства, умови їх матеріального забезпечення, інші умови найму визначаються контрактом (п.7.2, 7.3 Статуту).

Отже, посади директора та заступника директора Комунального некомерційного підприємства Великобурлуцької районної ради Харківської області "Великобурлуцький Центр первинної медико-санітарної допомоги" не відносяться до публічної служби.

Відповідно до п. 7 ст. 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

У даному випадку, Конкурсна комісія не є суб'єктом владних повноважень в розумінні приписів КАС України, а виступає як орган роботодавця, в даному випадку органу місцевого самоврядування - районної ради.

Таким чином, в розумінні п.2 ч.1 ст.4 КАС України, даний спір про оскарження рішень Конкурсної комісії з проведення конкурсів на посади керівників КНП "Великобурлуцький центр ПМСД" не є публічно - правовим спором. Адже, спір виник з приводу перевірки правильності прийнятих відповідачем рішень не при здійсненні владних управлінських функцій, а для врегулювання трудових відносин, які не мають відношення до публічної служби.

Відповідні висновки узгоджуються зі сталою судовою практикою Верховного Суду, висловленою, зокрема, в постанові від 19.02.2018 у справі № Початок форми807/1446/15.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав: фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Варто відмітити, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, а також зазначає, що адміністративний суд не є судом, «встановленим законом», для цілей розгляду спору, що має місце у даній справі.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки зазначену позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги позивача.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та правила ст. 139 КАС України, у справі відсутні підстави для здійснення нового розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 312, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 по справі № 520/2662/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 08.05.2019.