Справа № 360/1672/19
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1672/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області, в якому позивач просить суд:

визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні в страховий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах періоду роботи з 24.10.1988 по 13.08.1992 та з 15.01.1998 по 31.12.1998 на шахті " Перевальська" ДП "Луганськвугілля";

зобов`язати управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати в страховий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 період роботи з 24.10.1988 по 13.08.1992 та з 15.01.1998 по 31.12.1998 на шахті "Перевальська" ДП "Луганськвугілля".

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 20.11.2017 позивачу призначена пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зі стажу 22 роки 4 місяці 26 днів, крім того додаткові роки за списком № 1-11 років.

27.02.2019 позивачем надані уточнюючи пільгові довідки № № 649, № 650,№ 651, № 652 від 28.11.2014 за період роботи з 24.10.1988 по 13.08.1992 та уточнюючу довідку №653 від 28.11.2014 за період роботи з 15.01.1998 по 31.12.1998 на шахті "Перевальська" ДП "Луганськвугілля", архіви якою зберігаються на ВП "шахті імені Артема" ДП "Луганськвугілля".

Відповіддю Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області від 12.03.2019 позивачу повідомлено, що врахувати цей період до пільгового стажу неможливо, оскільки згідно розпорядження Кабінету Міністрів України №1028 від 9 грудня 2015 року "Про внесення змін до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованої території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними і реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Період роботи з 01.01.1999 по 19.07.2000 зарахований на пільгових умовах, а період роботи з 24.10.1988 по 13.08.1992 та з 15.01.1998 по 31.12.1998 на шахті "Перевальська" ДП "Луганськвугілля", архіви якою зберігаються на "шахті імені Артема" ДП "Луганськвугілля" неможливо зарахувати на пільгових умовах.

На думку позивача, відмова у зарахуванні в розрахунок пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 24.10.1988 по 13.08.1992 та з 15.01.1998 по 31.12.1998 на шахті "Перевальська" ДП "Луганськвугілля", архіви якою зберігаються на "шахті імені Артема" ДП "Луганськвугілля" незаконною та такою, що суперечить діючому законодавству.

Ухвалою суду від 19.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

06.05.2019 відповідач на адресу суду надав відзив на позовну заяву (а.с.34-35), в обґрунтування якого зазначив, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає підприємство шляхом надання уточнюючої довідки. Необхідність надання довідки, що уточнює характер виконуваної роботи зумовлена, зокрема, тим, що в трудовій книжці позивача відсутня інформація про зайнятість протягом повного робочого дня в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці.

Також, відповідно до ст.2 Закону України „Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях", діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий, у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслілків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Враховуючи, що пільгові довідки №№ 649, 650, 651, 652, 653 від 28.11.2014 про підтвердження пільгового характеру роботи позивача у спірні періоди видані підприємством, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, то вони не мають юридичної сили та не можуть бути враховані для обчислення стажу роботи позивача.

Окрім того, на думку відповідача, позивачем пропущено строк на звернення до адміністративного суду, оскільки про порушення своїх прав ОСОБА_1 повинен був дізнатися з рішення про відмову в призначенні пенсії від 20.02.2018, яке він отримав того ж дня.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України та перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями (а.с.20-22,28).

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 , останній, зокрема:

- 24.10.1988 прийнятий учнем гірником підземним І розряду з повним робочим днем під землею на Шахті «Перевальська» в/о « Ворошиловградвугілля»;

- 26.10.1988 навчався на курсах гірником підземного при Перевальському філіалі УКК;

- 30.11.1988 переведений гірником підземним ІІ розряду з повним робочим днем під землею;

- 24.07.1989 переведений гірником по ремонту гірничих виробок підземним ІІІ розряду з повним робочим днем під землею;

- 02.04.1990-20.06.1990 проходив навчання на курсах гірника очисного забою підземного 5 розряду при Перевальському філіалі УКК;

- 20.06.1990 переведений гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею;

- 08.10.1991 переведений гірником по ремонту гірничих виробок підземним III розряду з повним робочим днем під землею;

- 13.08.1992 звільнений за власним бажанням;

- 18.09.1996 шахта «Перевальська» в/о «Луганськвугілля» перейменована на ДВАТ шахта «Перевальська» ДХК «Луганськвугілля»;

- 13.10.1998 за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1;

- 15.01.1998 прийнятий гірником підземним по ремонту гірничих виробок ІІІ розряду з повним робочим днем під землею ДВАТ шахта «Перевальська» дочірнє підприємство ДХК «Луганськвугілля»;

- 13.05.1998 переведений гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею;

- 19.07.2000 звільнений за власним бажанням (а.с.8-12).

20.11.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою про прихначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.38). Рішенням відповідача від 20.02.2018 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через неможливість зарахувати до страхового стажу періоду навчання з 01.10.1982 по 16.07.1985 (а.с.43).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 у справі №812/541/18, яке, згідно з даними КП «ДСС» набрало законної сили 25.05.2018, визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області № 5649/2017 від 20.02.2018 відносно ОСОБА_1 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 1 згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 листопада 2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 1 згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до трудового стажу період навчання з 01.10.1982 по 16.07.1985 в Державному навчальному закладі "Перевальський професійний ліцей" (а.с.47-50).

Протоколом №5649 від 05.06.2018 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з 20.11.2017 (а.с.12а,37-38).

27.02.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до його пільгового стажу періодів роботи з 24.10.1988 по 13.08.1992 та з 15.01.1998 по 01.01.1999, відповідно до його трудової книжки та наданих довідок № № 649, 650, 651, 652 від 28.11.2014 за період роботи з 24.10.1988 по 13.08.1992 та уточнюючу довідку № 653 від 28.11.2014 за період роботи з 15.01.1998 по 31.12.1998 на шахті «Перевальська» ДП «Луганськвугілля», архіви якою зберігаються на Шахті «імені Артема» ДП «Луганськвугілля», а також довідки № 648 та №659 від 28.11.2014. Вказані довідки видані ВП Шахта «ім.Артема» ДП «Луганськвугілля» 28..11.2014 та мають відповідну печатку (а.с.13-19,44).

Листом від 12.03.2019 №5731/02-22 на вищевказану заяву позивача відповідач повідомив, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, визначає підприємство шляхом надання уточнюючої довідки. Необхідність надання довідки, що уточнює характер виконуваної роботи зумовлена, зокрема, тим, що в трудовій книжці позивача відсутня інформація про зайнятість протягом повного робочого дня в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці. Документи, в тому числі уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, які знаходяться в районах проведення антитерористичної операції, є недійсними і не створюють правових наслідків і відповідно, не можуть бути враховані при призначенні пенсії. Тому, надані позивачем довідки, видані ВП «Шахта Перевальська» не можуть слугувати підтвердженням пільгового стажу позивача (а.с.44 на звороті).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно з ч.2 ст. 19 Основного Закону України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788.

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закону № 1058.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними, […] 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, […] з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, […] жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Щодо незарахування відповідачем спірних періодів роботи позивача з 24.10.1988 по 13.08.1992 та з 15.01.1998 по 01.01.1999 на ДВАТ Шахта «Перевальська» ДХК «Луганськвугілля» (Шахта «Перевальська» в/о «Ворошиловградуголь», Шахта «Перевальська» в/о «Луганськвугілля»), суд зазначає таке.

Як на підставу для відмови в зарахуванні до пільгового стажу спірного періоду роботи відповідач посилається на відсутність інформації про зайнятість позивача протягом повного робочого дня в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці та не надання позивачем належних уточнюючих довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, не приймаючи до уваги довідки надані позивачем, оскількі останні видані підприємством, яке знаходиться на території непідконтрольній українській владі.

Згідно з частиною першою статті 48 КЗпП України та статтею 62 Закону №1788 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Статтею 62 Закону № 1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за № 1173, і який був діючим до 26.01.1991 розділ 1 "Гірничі роботи" підрозділ 1 "Підземні роботи" передбачає, що право на пенсію на пільгових умовах мають усі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку і т. д.).

Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991, що діяв до 11.03.1994, Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, що діяв до 16.01.2003, містять в собі підрозділ 1 розділу 1 "Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень": пунктом "а" у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Таким чином, професії та посади згідно записів у трудовій книжці позивача з 24.10.1988 по день звернення позивача до відповідача за призначенням пенсії на пільгових умовах віднесені до Списку №1.

При цьому, згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Згідно пункту 6 Порядку № 383 працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками (36-2003-п), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Як встановлено судом, відповідно до записів трудової книжки позивача в спірний період позивач працював на Шахті «Перевальська» в/о « Ворошиловградвугілля» (Шахта «Перевальська» в/о «Луганськвугілля», ДВАТ Шахта «Перевальська» ДХК «Луганськвугілля») повний робочий день на підземних роботах.

Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Суд зазначає, оскільки частиною третьою статті 114 Закону № 1058 прямо визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, трудова книжка позивача містить всі необхідні відомості, що визначають право позивача на зарахування спірного періоду до його пільгового стажу, є дані про проведення атестації робочих місць, а тому підтвердження такого стажу уточнюючими довідками є зайвим, тобто у відповідача були відсутні підстави для відмови у зарахуванні вказаного стажу до пільгового за списком № 1.

Отже, робота позивача з повним робочим днем під землею у спірний період підтверджується записами в його трудовій книжці.

З приводу того, що довідки, надані позивачем містять печатку відокремленого підрозділу «Шахта імені Артема» ДП «Луганськвугілля», де зазначено адресу м.Артемівськ Перевальського району Луганської області, суд зауважує, що з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що державне підприємство «Луганськвугілля» () зареєстровано в якості юридичної особи за адресою: 03680, м.Київ, Святошинський район, пров.Приладний, 2а, та має у своїй структурі відокремлені підрозділи, зокрема, такий як Шахта імені Артема , який зареєстрований за аналогічною адресою.

Згідно із частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 09.07.2003 № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Однак, матеріали справи не містять запитів Пенсійного органу з даного питання до ДП «Луганськвугілля».

Суд зазначає, що Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень статті 3 Основного Закону України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Аналізуючи наведені положення законодавства, яке дає позивачу право на зарахування до його пільгового стажу спірних періодів роботи, суд зазначає, що відсутність у позивача уточнюючих довідок про характер роботи та характеристики виконуваної роботи, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу за спірний період.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що в даному випадку відповідачем - суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій щодо не зарахування позивачу до пільгового стажу спірних періодів роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області стосовно відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до його пільгового стажу періодів роботи з 24.10.1988 по 13.08.1992 та з 15.01.1998 по 31.12.1998 на ВП Шахта "Перевальська" ДП "Луганськвугілля" та зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача вказані періоди роботи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 768,40 грн судового збору (а.с.3).

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови у зарухуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 24.10.1988 по 13.08.1992 та з 15.01.1998 по 31.12.1998 на ВП Шахта «Перевальська» ДП «Луганськвугілля».

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 24.10.1988 по 13.08.1992 та з 15.01.1998 по 31.12.1998 на ВП Шахта «Перевальська» ДП «Луганськвугілля».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя К.Є. Петросян