Справа № 524/39/15-а
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2019 року

Київ

справа №524/39/15-а

адміністративне провадження №К/9901/1469/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянув в письмовому провадженні касаційну скаргу Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 у складі колегії суддів: Спаскіна О.А. (головуючого), Сіренко О.І., Любчич Л.В. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Автозаводської районної ради міста Кременчука, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука в частині невиплати грошової втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) за 2010, 2011, 2012, 2013 роки;

- стягнути з виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука на користь позивача грошову компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати (матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань) за 2010, 2011, 2012, 2013 роки в сумі 897, 55 грн.

2. Постановою Автозаводського районного суду м.Кремечука Полтавської області від 25.02.2015 в позові відмовлено.

2.1. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову про задоволення позовних вимог.

2.2. Визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука в частині невиплати позивачу грошової втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати (матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань) за 2010, 2011, 2012, 2013 роки.

2.3. Стягнуто з виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати (матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань) за 2010, 2011, 2012, 2013 роки в сумі 897, 55 грн.

2.4. Ухвалою Верховного Суду від 13.02.2019 замінено відповідача у справі - Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м.Кременчука, на його правонаступника - Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області.

3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

3.1. Позивач з 07.12.2010 по 27.09.2012 та з 02.01.2013 по 31.07.2013 рік працював у виконавчому комітеті Автозаводської районної ради міста Кременчука на посаді начальника юридичної служби.

3.2. 31.07.2013 позивач звільнився з посади.

3.3. Вважаючи, що під час розрахунку виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань була здійснена не в повному розмірі, ОСОБА_1 звернувся до суду.

3.4. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2013 встановлено, що виплата матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем мала обов`язковий характер та повинна була проводитися у розмірі середньомісячної заробітної плати, у зв`язку з цим зобов`язано виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука обрахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2013, з урахуванням виплаченої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2013.

3.5. На виконання вказаного судового рішення відповідач 26.02.2014 нарахував та виплатив позивачу 1489, 82 грн.

3.6. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.03.2014 зобов`язано виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити на підставі раніше поданої заяви 20.06.2012 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати.

3.7. На виконання вказаного судового рішення відповідач нарахував 2435, 97 грн., які не виплачені.

3.8. Постановою Автозаводського районного суду м Кременчука від 21.02.2014 зобов`язано виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука обчислити та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2011, з урахуванням виплаченої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік.

3.9. На виконання вказаного судового рішення відповідач 04.06.2014 нарахував та виплатив позивачу 2107, 41 грн.

3.10. Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.03.2014 зобов`язано виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2010 рік.

3.11. На виконання вказаного судового рішення відповідач 04.06.2014 нарахував та виплатив позивачу 1417, 17 грн.

3.12. Однак, відповідач не виплатив компенсацію у тому ж місяці, у якому здійснювались виплати заборгованості за відповідний місяць, а саме:

- 26.02.2014 року - 1489 грн. 82 коп. недоплаченої заробітної плати у формі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2013 рік, період компенсації - з серпня 2013 року по січень 2014 року включно у сумі 8 грн. 93 коп.;

- 04.06.2014 року - 2107 грн. 41 коп. недоплаченої заробітної плати у формі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік, період компенсації - з січня 2012 року по травень 2014 року включно у сумі 227 грн. 60 коп.;

- 04.06.2014 року - 1417 грн. 77 коп. невиплаченої заробітної плати у формі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2010 рік, період компенсації - з січня 2011 року по травень 2014 року включно у сумі 224 грн. 01 коп.

Що стосується 2435, 97 грн. невиплаченої заробітної плати у формі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2012 рік, за період з часу невиплати з червня 2012 по листопад 2014 - 437 грн. 01 коп.

3.13. Загальний розмір компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) за 2010, 2011, 2012, 2013 роки становить 897 грн. 55 коп.

4. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати на час звернення позивача до суду не була нарахована, тому відсутні підстави для нарахування та виплати компенсації.

5. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд прийшов до висновку, що відповідач, не виплативши самостійно позивачу суми компенсації втрат частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) за 2010-2013 допустив протиправну бездіяльність, а тому заявлена позивачем сума підлягає стягненню на його користь.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

6. Відповідач звернувся із касаційною скаргою, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

7. Аргументи скаржника зводяться до того, що апеляційним судом застосовано норми матеріального права, які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а саме - приписи Закону України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Заявник зазначає, що на момент звільнення позивача були відсутні належні до сплати грошові суми, які б роботодавець нарахував, однак не сплатив позивачу.

8. Позивач правом подачі відзиву на касаційну скаргу не скористався.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

9. Закон України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР

Стаття 34. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати

Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

11. Закон України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III

Стаття 1. Підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2. Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

12. Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159

1. Дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи)…

…5. Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

…7. Компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, а саме: власних коштів - підприємствами, установами та організаціями, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднаннями громадян; коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету…

13. Із системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, зокрема, заробітної плати.

14. Частиною першою статті 1 Закону №108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

15. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входять: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

16. Частиною другою статті 33 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

17. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

18. Тобто, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є частиною заробітної плати, а тому звернення до суду з вимогами про зобов`язання її виплатити не обмежується будь-яким строком.

19. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 13.10.2015 (справа №524/3517/14-а).

20. Судом апеляційної інстанції встановлено, що виконавчим комітетом Автозаводської районної ради міста Кременчука в порушення приписів Закону України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не було здійснено виплату суми компенсації втрат частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), а саме:

- 26.02.2014 року - 1489 грн. 82 коп. недоплаченої заробітної плати у формі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2013 рік, період компенсації - з серпня 2013 року по січень 2014 року включно у сумі 8 грн. 93 коп.;

- 04.06.2014 року - 2107 грн. 41 коп. недоплаченої заробітної плати у формі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік, період компенсації - з січня 2012 року по травень 2014 року включно у сумі 227 грн. 60 коп.;

- 04.06.2014 року - 1417 грн. 77 коп. невиплаченої заробітної плати у формі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2010 рік, період компенсації - з січня 2011 року по травень 2014 року включно у сумі 224 грн. 01 коп.

21. Що стосується 2435, 97 грн. заробітної плати у формі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2012 рік за період з часу невиплати з червня 2012 по листопад 2014, апеляційний суд достовірно не встановив факт виплати такої заборгованості та помилково вказав про необхідність виплати позивачу суми компенсації втрат частини доходу у розмірі 437 грн. 01 коп.

22. Судова колегія наголошує, що такий висновок суперечить приписам Закону №2050-III та Порядку №159, відповідно до яких основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

23. Крім цього, є помилковим посилання апеляційного суду на постанову Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05.03.2014 у справі №524/502/14-а, якою зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу на підставі раніше поданої заяви 20.06.2012 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати та на виконання якої відповідач нарахував 2435, 97 грн., які не виплачені, оскільки відповідно до наявної в матеріалах справи копії зазначеної постанови (а.с.11-13) у ній йдеться про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік, а не за 2012 рік.

24. Натомість, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу на підставі раніше поданої ним заяви 20.06.2012 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2012 рік встановлено у постанові Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.02.2014 у справі №524/7042/13-а (а.с. 8-9).

25. Вказане свідчить про неправильне встановлення судом фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи з огляду на не дослідження зібраних у справі доказів, зокрема - матеріалів позовної заяви та судових рішень, на підставі яких апеляційний суд достовірно не встановивши факт виплати заробітної плати у формі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2012 рік, дійшов до висновку про необхідність виплати позивачу компенсації втрат частини заробітної плати у зв`язку з затримкою термінів її виплати за весь період 2010-2013.

26. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 353 КАС України (в редакції, чинній з 15.12.2017), підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

27. Згідно з частиною 4 статті 353 КАС України, справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

28. Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до апеляційного суду.

29. Керуючись статтями 341, 345, 353, 355-356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

30. Касаційну скаргу Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області задовольнити частково.

31. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

32. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Cуддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич