Справа № 540/688/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/688/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача по перерахунку і виплаті позивачу пенсії в розмірі 70 % грошового забезпечення з березня 2018 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 89% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 року.

Ухвалою від 05.04.2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з жовтня 1959 року до 1993 року проходив службу в органах внутрішніх справ. З 16.01.1993 року позивачу призначена пенсія у розмірі 75% суми грошового забезпечення, з 01.01.1996 року відсотковий розмір збільшений до 85 %, а з 01.01.2003 року - до 89 % суми грошового забезпечення. Після виникнення у колишніх працівників міліції права на перерахунок пенсії, у зв`язку з прирівнянням грошового забезпечення до рівня діючих поліцейських, з січня 2018 року розмір пенсії склав 70% грошового забезпечення, замість раніше призначених 89%. На запит ОСОБА_1 відповідач листом від 07.03.2019 року надав три довідки, відповідно до яких при вислузі 33 роки позивач отримував пенсію станом на 01.01.2016 року у розмірі 89% грошового забезпечення, а з 01.01.2018 року - 70% грошового забезпечення. 14.03.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату пенсії в розмірі 89 % грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 року, однак, отримав відповідь від 28.03.2019 року про те, що розмір пенсії визначається відповідно до норм законодавства, що діють на дату, з якої переглядається її розмір, тобто не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вважає дії ГУ ПФУ в Херсонській області протиправними та такими, що грубо порушують його права, зазначаючи при цьому, що наявність права на отримання пенсії в розмірі 89% грошового забезпечення відповідачем до березня 2019 року не заперечувалось, що підтверджується розрахунками пенсії за вислугу років, наявними у пенсійній справі. Норма, на яку посилається пенсійний орган, стосується виключно призначення пенсій, та не може застосовуватись у разі здійснення її перерахунку. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач 23.04.2019 року надіслав відзив на позовну заяву, в якому ГУ ПФУ в Херсонській області не погоджується з вимогами позивача, з огляду на наступне. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст.ст. 12, 13, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Розмір пенсії визначається відповідно до норм вказаного Закону, що діють на дату, на яку переглядається її розмір. Відповідач зазначає, що порядок та механізм масового перерахунку пенсій відповідної категорії осіб встановлений постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року № 103. Відповідно до ст. 13 Закону № 2262 максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Оскільки розмір пенсії визначається відповідно до норм Закону, що діють на дату з якої переглядається її розмір, то максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а не 89 %, як цього вимагає позивач. Також відповідач зазначає, що виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені спеціальним Законом. Будь-які бюджетні зобов`язання Пенсійного фонду України та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Одночасно, відповідно до п.п. 20, 29 ч. 1 ст. 116 БК України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства. Враховуючи наведене, відсутні законні підстави для перерахунку пенсії позивача. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Заявами по суті справи є позов та відзив.

04.06.2018 року позивач подав відповідь на відзив, однак суд не приймає його до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України заявами по суті у даній категорії справ є лише позов та відзив.

Таким чином, суд розглядає адміністративну справу у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ за вислугою років, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_1 , виданим 01.06.2006 року та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області й отримує пенсію, призначену на підставі ст.ст. 12, 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника Управління внутрішніх справ Херсонської області від 12.01.1993 року № 3, підполковник внутрішньої служби Сіньченко В.В. з 16.01.1993 року звільнений з ОВС в запас Збройних Сил України за віком (п. "а" ст. 64). Вислуга років на день звільнення складала 33 року 03 місяці 15 днів.

19.01.1993 року позивач подав до пенсійного органу заяву про призначення пенсії за вислугою років.

Матеріали справи містять довідки про перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.07.2012 року, 01.12.2013 року, 01.01.2016 року, 01.05.2016 року, відповідно до яких основний розмір пенсії позивача складав 89 % грошового забезпечення (вислуга - 33 роки).

Разом з тим, згідно з довідкою про перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.01.2018 року та про розрахунок пенсії з 01.01.2019 року, основний розмір пенсії позивача складає 70 % грошового забезпечення.

Як вбачається з довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 24.04.2018 року № 19/4552 відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 та від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсотковою надбавкою за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01.03.2018 року за посадою - начальник випробувальної пожежної лабораторії ВПО УВС становить: 9720,00 грн. (посадовий оклад - 5070,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник внутрішньої служби - 1410,00 грн., надбавка за вислугу років - 3240,00 грн.).

Головне Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області листом від 28.03.2019 року № 124/0-99-1, за результатами розгляду звернення позивача від14.03.2019 року, повідомило останнього про те, що він отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 16.01.1993 року у розмірі 75 % грошового забезпечення, з 01.01.1996 року - 85 %, з 01.01.2003 року - 89 %. Також зазначає, що розмір пенсії визначається відповідно норм Закону, що діє на дату, з якої переглядається її розмір, то максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно із п. "б" ст. 1-2 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) право на довічну пенсію за вислугу років на умовах цього Закону мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ.

Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у ст. 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (ст. 10 Закону № 2262-ХІІ).

Пунктом "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) визначено, що пенсія за вислугу років призначається особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

Згідно із п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.

Згідно з ч. 4 Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 25.03.1996 року № 103/96-ВР ч. 2 ст. 13 викладено в новій редакції, замінивши при цьому цифри "75", "85", "80" на цифри "85", "95", "90", відповідно, а слова і цифру "до категорій 2" замінено словами і цифрами "до категорії 2 і 3".

Разом з тим, відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 04.07.2002 року № 51-IV у ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ цифри "85", "95" і "90" замінити відповідно цифрами "90", "100" і "95", а слова і цифри "до категорій 2 і 3" замінити словами і цифрою "до категорії 2".

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звільнено зі служби в запас у званні "підполковник внутрішньої служби" з вислугою 33 роки. Таким чином, за кожний рік вислуги понад 20 років призначено 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення.

Суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції від 25.03.1996 року та від 04.07.2002 року підвищила обмеження загального розміру пенсії з 75 % до 90 %, відтак позивач з 01.01.2003 року набув право на пенсію за вислугу років у розмірі 89 % (50% + 39%) грошового забезпечення.

Пунктом 8 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 01.10.2011 року, та п. 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 01.05.2014 року до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифри "90" (ред. від 31.07.2002 року) замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70", відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії з 90 % та 80 % до 70 % сум грошового забезпечення відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, суд вважає, що зміна розміру пенсії з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Внесені Законами № 3668-VІ та № 1166-VІІ зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 % та 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні пенсій особам, які набули право на її призначення у період дії зазначеної норми. Тому відповідач при перерахунку пенсії позивача повинен був застосувати норми ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, що діяла на час набуття права на пенсію у розмірі 90 % від розміру грошового забезпечення.

Зважаючи на те, що позивач набув право на пенсію у розмірі 89 % грошового забезпечення під час редакції Закону України № 2262-ХІІ від 31.03.2005 року, то відповідно до статей 22, 58 Конституції України не допускається звуження права позивача на перерахунок розміру пенсії у меншому відсотковому відношенні.

За таких обставин суд вважає протиправними дії відповідача щодо перерахунку і виплати позивачу пенсії в розмірі 70 % суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці від 24.04.2018 року.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 24.04.2018 року у справі №686/12623/17 та від 03.04.2018 року у справі № 175/1665/17.

Під час розгляду справи суд також враховує, що Конституційним Судом України у рішеннях від 06.07.1999 року № 8-рп/99, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 та від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 сформовано правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У рішенні від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 Конституційний Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. У рішенні від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 Конституційним Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 наведено тлумачення поняття "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третьої статті 22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Одним із основних аспектів відповідальності держави перед людиною є забезпечення чіткого виконання законів, прийнятих її законодавчими органами.

Згідно із частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності перерахунку пенсії позивачу у розмірі 70 % грошового забезпечення.

Оскільки перерахунок пенсії у розмірі 70 % грошового забезпечення відповідач здійснив з 01.01.2018 року, то, відповідно перерахунок пенсії позивачу у розмірі 89 % грошового забезпечення необхідно здійснювати з 01.01.2018 року.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з наказами голови суду від 23.04.2019 року № 05-06/26 та № 05-06/27 у період з 02.05.2019 року по 08.05.2019 року включно головуюча суддя Кисильова О.Й. перебувала у відпустці, у зв`язку з чим рішення у даній справі ухвалене 10.05.2019 року.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 382 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) щодо перерахунку і виплати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) пенсії в розмірі 70 % суми грошового забезпечення з 01.01.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) пенсії в розмірі 89 % суми грошового забезпечення, вказаної у довідці УМВС України в Херсонській області від 24.04.2018 року № 19/4552, починаючи з 01.01.2018 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, адреса місцезнаходження: м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 112010200